КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

Справа № 755/19284/21                                                                                   Головуючий у І інстанції Головко Ю.Г.
Провадження №22-ц/824/7582/2023                                                             Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
 
18 жовтня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
судді-доповідача Таргоній Д.О.,
суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,
за участі секретаря Спис Ю.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Пожидаєва Ігора Валентиновича на рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Управління державної казначейської служби України у Дніпровському районі м. Києва про відшкодування шкоди, завданої внаслідок продажу нерухомого майна,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування позовних вимог вказував на те, що в Дніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Києві знаходилось виконавче провадження №24977467 на підставі виконавчого листа №2-4073 від 16 лютого 2011 року щодо стягнення 1 871876,77 грн та 1 700 грн судового збору.
В межах даного виконавчого провадження 11 вересня 2012 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві Макаренко С.В. проведено опис та арешт нерухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , зокрема квартири АДРЕСА_1 .
Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського району у м. Києві Урбана Д.Д. від 03 квітня 2015 року призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності, ТОВ «Українська експертна група». Згідно з висновком з незалежної оцінки майна, проведеної ТОВ «Українська експертна група» на 31 серпня 2015 року вартість вищезазначеної квартири становила 4 509 659, 00 грн.
У зв`язку з закінченням строку дії звіту ТОВ «Українська експертна група» від 31 серпня 2015 року, державним виконавцем ВДВС Дніпровського району у м. Києві була призначена нова експертна установа - ПП «Центр незалежної оцінки». Згідно з висновком з незалежної оцінки майна, проведеної ПП «Центр незалежної оцінки», від 15 березня 2016 року вартість вищезазначеної квартири становила 1 818 400, 00 грн.
Не погоджуючись з результатом оцінки майна, ОСОБА_1 , як боржником, та AT «Укрексімбанк», як стягувачем, відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» були направленні заперечення щодо результатів оцінки майна з проханням провести рецензування звіту про оцінку майна, виконаного ПП «Центр незалежної оцінки», від 15 квітня 2016 рку, оскільки визначена оцінки майна є суттєво заниженою та не відповідає ринковим цінам.
30 березня 2016 року постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного Управління юстиції у м. Києві призначено рецензування звіту про оцінку майна від 15 березня 2016 року, рецензентом призначено суб`єкта оціночної компанії ТОВ «Українська експертна група».
За результатами рецензування був складений висновок від 16 травня 2016 року про вартість майна боржника, відповідно до якого визначена вартість квартири станом на 16 травня 2016 року становить 2 542 232,00 грн.
Не погодившись з даним висновком, стягувач, АТ «Укрексімбанк» замовив в ПП «експерт Гарант» звіт про незалежну оцінку майна, згідно з яким ринкова вартість квартири станом на 25.05.2016 року становить 4 011900 грн, без ПДВ.
Позивач зазначав, що оцінка майна, проведена ТОВ «Українська експертна група», не відображала дійсну вартість об`єкта нерухомості, була значно заниженою та необ`єктивною.
Незважаючи на заперечення щодо достовірності оцінки з боку стягувача та боржника, державним виконавцем була подана заявка на реалізацію ДП «СЕТАМ» арештованого майна з зазначенням вартості майна згідно висновку ТОВ «Українська експертна група» від 16.05.2016 року.
01 липня 2016 року проведені електронні торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу від 25 грудня 2007, реєстровий № 7439, за стартовою ціною продажу 2 542 232,00 грн.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року у справі №755/9018/16-ц визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Урбана Д.Д. щодо визначення за результатами рецензування вартості та оцінки арештованого майна в межах виконавчого провадження №24977467 - квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Крім того, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17 січня 2017 року у справі № 755/12613/16-ц визнано неправомірними дії начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попович Я.В. та старшого державного виконавця Урбана Д.Д. у виконавчому провадженні № 24977467 щодо передачі на реалізацію для проведення електронних торгів майна боржника ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , та визнано неправомірними дії заступника начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Озадовського Р.Ю. під час перевірки законності виконавчого провадження №24977467.
Таким чином, судами встановлено факт вчинення посадовими особами органу державної влади неправомірність дій.
Позивач зазначає, що внаслідок таких неправомірних дій посадових осіб державної виконавчої служби у м. Києві квартира, яка належала ОСОБА_1 на праві власності, була реалізована поза волі позивача за вартістю в два рази нижче ніж її ринкова вартість, та отримана від продажу сума коштів не покривала розміру заборгованості ОСОБА_1 перед стягувачем. На переконання позивача, вчинення посадовими особами органу державної влади неправомірних дій призвело до нанесення йому матеріальної шкоди у розмірі              1 469 668,00 грн (4 011 900, 00 грн - 2 542 262,00 грн).
Окрім цього, позивач вказує, що окрім матеріальних збитків, йому було також завдано моральної шкоди, оскільки він був змушений звертатися до суду для оскарження бездіяльності посадових осіб відповідача, внаслідок чого втратив почуття безпеки, верховенства права та правової стабільності, порушено його психологічне благополуччя у зв`язку із втратою значних коштів. Розмір моральної шкоди визначено ним у сумі 5000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене,  ОСОБА_1 просив стягнути з Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на свою користь завдану йому неправомірними діями матеріальну шкоду у розмірі 1 469 668,00 грн, 5,000 грн моральної шкоди та судові витрати.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року позовні вимоги залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник  ОСОБА_1 - адвокат Пожидаєв Ігор Валентинович подав апеляційну скаргу, в якій просить, з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, просить рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що внаслідок незаконних дій посадових осіб Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва квартира   ОСОБА_1 була виставлена на електронні торги за стартовою вартістю нижче чим ринкова вартість, що призвело до її реалізації за заниженою ціною.
Через незаконні дії посадових осіб державного органу ОСОБА_1 був позбавлений права власності на квартиру без отримання належної компенсації її вартості, тобто замість ринкової вартості квартири 4 011 900 грн, яка була визначена згідно звіту про незалежну оцінку майна станом на 25 травня 2016 року, ОСОБА_1 було отримано (погашені існуючі зобов`язання) 2 542 232,00 грн, тобто завдані збитки (шкода) дорівнюють 1 469 668,00 грн.
Вказує на те, що вищевказані факти незаконних дій державної виконавчої служби, встановлені у рішеннях судів по справам №757/36095/16-ц, №755/9018/16-ц, №755/12613/16-ц та не потребують додаткового доказування відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
Однак, суд першої інстанції у даній справі, відмовляючи у позові та обґрунтовуючи своє рішення, послався на вищевказані рішення, але зробив висновки, які не відповідають встановленим фактам в даних рішеннях.
11 липня 2023 року на адресу Київського апеляційного суду від Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останні просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року залишити без змін.
Відзив обґрунтований тим, що на момент подачі заяви про реалізацію та протягом розгляду справ в судовому порядку висновок ТОВ «Українська експертна група» не був скасований.
Верховним Судом встановлений факт, що електронні торги квартири АДРЕСА_1 зупинені не були. Спірна квартира була продана за ціною 2 542 232,00 гри, тобто коштів, виручених від продажу квартири, достатньо для погашення заборгованості за кредитним договором яка складала 1 871 76,77 грн, стягненої на користь AT «Укрексімбанк» в порядку виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2010 року.
Твердження  ОСОБА_1 щодо реалізації квартири АДРЕСА_1 за вартістю нижчою ніж та, що визначена ПП «Експерт Гарант» за заявою AT «УКРЕКСІМБАНК» не знаходять свого підтвердження, оскільки висновок ТОВ «Українська експертна група» від 16 травня 2016 року не був скасований, а торги з реалізації квартири АДРЕСА_1 зупинені не були.
В судовому засіданні по розгляду апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Пожидаєв І.В. підтримав доводи скарги, просив її задовольнити.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до положень частини 2 статті 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваного рішення відсутні.
Судом першої інстанції встановлено, що 25 грудня 2007 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України», правонаступником якого є АТ «Укрексімбанк» та позивачем було укладено кредитний договір                             № 27107С132.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором того ж дня між банком та позичальником було укладено іпотечний договір №27107Z204, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н. Є., та зареєстрований в реєстрі за № 7443, згідно з умовами якого в іпотеку передано належне ОСОБА_1 нерухоме майно, зокрема, двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 11 листопада 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 25 січня 2011 року у справі № 2-4073/2010 задоволено позов АТ «Укрексімбанк» та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 1 871 876,77 грн та 1 700,00 грн судового збору.
На виконання рішення 16 лютого 2011 року Дніпровським районним судом міста Києва видано виконавчий лист № 2-4073/2010, який пред`явлено до виконання у ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві та постановою державного виконавця від 11 березня 2011 року відкрито виконавче провадження № 24977467.
11 вересня 2012 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві Макаренко С. В. в межах цього виконавчого провадження проведено опис та арешт нерухомого майна, що належить на праві власності позивачу та знаходиться в іпотеці АТ «Укрексімбанк», зокрема, квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується актом опису й арешту майна від 11 вересня 2012 року.
Постановою старшого державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві Урбана Д.Д. від 03 квітня 2015 року призначено експерта, суб`єкта оціночної - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; призначено ТОВ «Українська експертна група» суб`єктом оціночної діяльності у виконавчому провадженні № 24977467 та доручено надати звіт про оцінку майна боржника, квартири АДРЕСА_1 .
Згідно з висновком з незалежної оцінки майна, проведеної ТОВ «Українська експертна група», вартість вказаної вище квартири станом на 31 серпня 2015 року становила 4 509 659,00 грн.
З огляду на закінчення строку дії звіту ТОВ «Українська експертна група» про оцінку майна від 31 серпня 2015 року, державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві була проведена повторна оцінка майна.
АТ «Укрексімбанк», не погоджуючись з результатами оцінки майна боржника, проведеної ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», та скориставшись правом, передбаченим ч. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», направило 24 березня 2016 року до ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві заперечення щодо результатів оцінки майна з проханням провести рецензування звіту про оцінку майна, виконаного ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 15 березня 2016 року, оскільки визначена оцінка майна боржника є суттєво заниженою та не відповідає ринковим цінам.
В той же час, боржник листом повідомив ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві про незгоду з визначеною вартістю квартири у розмірі 1 818 400,00 грн та просив провести рецензування звіту про оцінку майна від 15 березня 2016 року, зауваживши про упередженість державного виконавця та оцінювача під час призначення та проведення оцінки.
На підставі заперечень щодо результатів оцінки, постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві від 30 березня 2016 року призначено рецензування звіту про оцінку майна від 15 березня 2016 року, рецензентом призначено суб`єкта оціночної компанії ТОВ «Українська експертна група».
Згідно з проведеною ТОВ «Українська експертна група» рецензією від 19 квітня 2016 року встановлено, що звіт про оцінку майна, виконаний ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» від 15 березня 2016 року, виконаний з порушенням вимог чинного законодавства.
За результатами рецензування, суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» був складений висновок про вартість майна від 16 травня 2016 року.
20 травня 2016 року на адресу банку надійшло повідомлення державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у місті Києві Урбана Д.Д. про визначену ТОВ «Українська експертна група» за результатами рецензування оцінку майна боржника разом з копією висновку від 16 травня 2016 року з експертної оцінки майна, здійсненого ТОВ «Українська експертна група», відповідно до якого визначена вартість квартири станом на 16 травня 2016 року становить 2 542 232,00 грн без ПДВ.
Згідно зі звітом про незалежну оцінку майна від 25 травня 2016 року, виконаним акредитованим у банку суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експерт ГАРАНТ», ринкова вартість квартири АДРЕСА_1, визначена на рівні 4 011 900,00 грн без ПДВ.
01 липня 2016 року проведені електронні торги з реалізації спірного нерухомого майна, реєстраційний номер лоту № 151281, яке належить позивачу на праві приватної власності згідно з договором купівлі-продажу від 25 грудня 2007 року, реєстровий № 7439, за стартовою ціною продажу 2 542 232,00 грн.
В подальшому, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі № 755/12613/16-ц, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 січня 2017 року визнано неправомірними дії начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Попович Я.В. та старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбана Д.Д. у виконавчому провадженні № 24977467 (зведене виконавче провадження № 45429283) щодо передачі на реалізацію для проведення електронних торгів майна ОСОБА_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 .
Зокрема, у справі № 755/12613/16-ц судом встановлено, що постановою старшого державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбана Д.Д. від 03.04.2015 року призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, копія якої надіслана ТОВ «Українська експертна група» для виконання та сторонам виконавчого провадження до відома.
03.09.2015 року до Відділу надійшов звіт ТОВ «Українська експертна група» про незалежну оцінку майна боржника від 31.08.2015 року, за яким вартість  АДРЕСА_1, визначена 4 509 659,00 грн. без ПДВ, про що було повідомлено сторони виконавчого провадження.
15.12.2015 року до Відділу надійшов лист ДП «Сетам» з повідомленням щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів які відбудуться 11.01.2016 року.
Згідно протоколу №138986 від 11.01.2016 року електронні торги з реалізації квартири  АДРЕСА_1 , не відбулись, у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
16.01.2016 року, керуючисьст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», на адресу ДП «СЕТАМ» державним виконавцем направлено акт уцінки майна боржника на 10%.
08.02.2016 року до Відділу надійшов лист ДП «Сетам» з повідомленням щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів які відбудуться 29.02.2016 року.
Згідно протоколу №146629 від 29.02.2016 р. електронні торги з реалізації квартири  АДРЕСА_1 , не відбулись у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів.
А тому, 01.03.2016 року державним виконавцем, здійснено уцінку майна боржника на 50% та ЦП «СЕТАМ» направлено акт уцінки майна.
Враховуючи, що звіт про оцінку майна від 31.08.2015 року у означеному виконавчому провадженні втратив свою чинність на підставі п. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», 11.03.2016 року державним виконавцем, винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженню, копія якої надіслано ПП «Центр незалежної оцінки та експертиз» для виконання, сторонам виконавчого провадження до відома.
15.03.2016 р. до Відділу надійшов звіт ПП «Центр незалежної оцінки та експертиз» про незалежну оцінку майна боржника від 15.03.2016 р., за яким вартість квартири АДРЕСА_1 , визначена 1 818 400,00 грн. без ПДВ, про що було повідомлено сторони виконавчого провадження.
30.03.2016 року до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві найшов лист стягувача в якому останній повідомив про те, що він не згоден з результатами проведення експертної оцінки, та проханням призначити рецензування звіту про оцінку майна боржника від 15.03.2016 року. У зв`язку з чим, 30.03.2016 року державним виконавцем, винесено постанову про призначення експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ «Українська експертна група» для участі у виконавчому провадженню з проведення рецензування висновку з незалежної оцінки майна боржника.
18.05.2016 року до Відділу надійшов звіт ТОВ «Українська експертна група» про незалежну оцінку майна боржника від 16.05.2016 р., за яким вартість квартири АДРЕСА_1 , становить 2 542 232,00 грн. без ПДВ, у зв`язку з чим, 18.05.2016 р. державним виконавцем відповідно до п. 3 ст. 58 Закону, направлено сторонам виконавчого провадження ознайомлення з звітом про незалежну оцінку майна боржника.
ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» 27.05.2016 року звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із листом № 040-40/2781, в якому повідомив, що незгоден з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, у зв`язку з чим оскаржує її в судовому порядку.
30.05.2016 року державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Урбаном Д.Д. направлено заявку про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна боржника.
Дніпровський районний суд м. Києва у справі № 755/12613/16-ц встановив, що державний виконавецьв порушення ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» 30.05.2016 року передав на реалізацію для проведення електронних торгів майно боржника  ОСОБА_1 - квартиру АДРЕСА_1 за оцінкою, визначеною за результатами рецензування, з якою сторона заявника не погоджувалась, про що повідомила письмово 27.05.2016 року. Суд вважав, що у даному випадку державний виконавець мав можливість скористатись правом на відкладення провадження виконавчих дій.
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 січня 2017 року у справі № 755/9018/16-ц визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Урана Д.Д. щодо визначення за результатами рецензування вартості та оцінки арештованого майна в межах виконавчого провадження №24977467 - квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 (чинний на момент виникнення спірних відносин) збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом.
Положеннями ст. 11 Закону України «Про державну виконавчу службу» встановлено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.
Відшкодування майнової та моральної шкоди за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Відповідно до приписів статей 1173 та 1174 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
На відміну від загальних норм статей 1166, 1167 ЦК України, що вимагають встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальні норми статті 1173 ЦК України допускають можливість відшкодування шкоди незалежно від вини органу державної влади та його посадової або службової особи.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини.
Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).
Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що внаслідок незаконних дій посадових осіб Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва, (що встановлено ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 року у справі № 755/12613/16-ц та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27вересня 2017 року у справі № 755/9018/16-ц) квартира ОСОБА_1 була виставлена на електронні торги, які проводило ДП «СЄТАМ», за стартовою вартістю нижче ніж була її ринкова вартість, що призвело до її реалізації за заниженою вартістю, тобто завдані збитки (шкода) дорівнюють 1 469 668,00 грн.
Однак, з вищевикладених обставин справи вбачається, що складений суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» за результатами рецензування в межах виконавчого провадження №24977467 висновок про вартість майна від 16 травня 2016 року з експертної оцінки майна - квартири АДРЕСА_1 , є чинними, а порушення щодо визначення за результатами рецензування вартості та оцінки арештованого майна не є прямим наслідком його втрати чи пошкодження, про що йдеться у позовній заяві ОСОБА_1 .
Крім того, в рішенні Печерського районного суду міста Києва від 02 вересня 2019року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 червня 2020 року та постановою Верховного Суду від 16вересня 2021 року суд дійшов висновку про відсутність порушень процедури реалізації заставного майна на прилюдних торгах.
Згідно з ст. 4 ЦПК України та ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
У відповідності до положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як передбачено вимогами ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
У даній справі  позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження завдання йому матеріальної та моральної шкоди, понесених моральних страждань, не доведено наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням завдавача шкоди.
Оскільки, стороною позивача не доведено наявності необхідних умов для застосування статті 1174 ЦК України, тому судова колегія вважає, що суд першої прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Викладені в апеляційній скарзі доводи є непереконливими, такими що не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2021 року слід залишити без змін.
Щодо доводів позивача про неправомірну відмову в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, судова колегія хоче зазначити наступне.
Згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вказано в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова Пленуму ВСУ №4) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (п.9 Постанови Пленуму ВСУ №4).
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
До істотних обставин, що підлягають з`ясуванню судом та доведенню сторонами у такому спорі, є наявність всіх сукупних елементів складу цивільного правопорушення; позивач зобов`язаний довести протиправність поведінки відповідача, розмір заподіяної шкоди, причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, а відповідач має спростувати наявність своєї вини.
Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.
Такі правові висновки підтримуються на даний час Верховним Судом, зокрема в постанові від 25 лютого 2019 року в справі № 466/4051/15-ц.
Враховуючи те, що позивач не довів протиправність дій відповідача, судом першої інстанції на законних підставах відмовлено в задоволенні позовної вимоги про стягнення моральної шкоди.
Фактично доводи апеляційноїскарги зводяться до переоцінки доказів. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування судового рішення, оскільки суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК Україниє підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 року залишити без змін.
Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Пожидаєва Ігора Валентиновича залишити без задоволення.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2022 рокузалишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 26 жовтня 2023 року.

Суддя-доповідач                                                            Таргоній Д.О.
  
Судді:                                                                              Голуб С.А.
 
                                                                                     Писана Т.О.