ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 листопада 2023 року 	м.Дніпро	справа № 215/125/23	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,    
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду                  від 13 квітня 2023 року у справі № 215/125/23 (суддя Горбалінський В.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради про визнання рішення протиправним, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 13.07.2022 року без реєстраційного номеру, без зазначення установи, в частині розгляду Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради                       (далі - відповідач) заяви від 04.07.2022 року вх.794;
- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради за результатом розгляду заяви від 04.07.2022 року вх.794, яка виявилася у відмові надати направлення до організацій, які здійснюють навчання для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі під час війни згідно правової позиції постанови КМУ від 06.10.2021 року №1040, від 07.05.2022 року №591 та зобов`язати виконати таку процедуру відповідно до правового порядку ст.13 Закону України «Про соціальні послуги».
В обґрунтування позовної заяви зазначалось, що позивачем подано до відповідача заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, однак відповідач протиправно відмовив у наданні вказаних соціальних послуг. У зв`язку з чим позивач звернулась до суду з даною позовною заявою.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня              2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Із рішенням суду не погодилась позивач та подала апеляційну скаргу. Посилаючись на ігнорування судом першої інстанції законодавства України, порушення норм матеріального права, позивач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2023 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В апеляційній скарзі вказує, що суд першої інстанції помилково обов`язок соціальної установи включити ОСОБА_2 до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі особі з інвалідністю перекладає на позивача.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві вказав, що вважає рішення суду законним і обґрунтованим та не вбачає підстав для його скасування.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що 04.07.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради із заявою про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі (вх. №794).
При поданні вказаної заяви ОСОБА_1 виявила бажання обрати ОСОБА_2 як особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі.
13.07.2022 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради розглянуто заяву ОСОБА_1 від 04.07.2022 року вх. №794 та прийнято рішення про відмову у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі.
Дане рішення обґрунтоване тим, що станом на 13.07.2022 року ОСОБА_2 не включений до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі. 
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулась із даним позовом до суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволені позовних вимог та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 № 2671-VIII визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.
У відповідності до ч.1 ст. 1 Закону № 2671-VIII соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України (п. 17);
надавачі соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу "Надавачі соціальних послуг" Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг (п. 6);
отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги (п.10).
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону № 2671-VIII отримувач соціальних послуг має право, зокрема, на: отримання соціальних послуг відповідно до умов та порядку їх надання, визначених законодавством про соціальні послуги та договором про надання соціальних послуг; індивідуальний підхід, що враховує потреби кожної особи/сім`ї; вільний вибір надавачів соціальних послуг.
Відповідно до ст.13 цього ж Закону надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів (ч.1).

До надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності (ч.3).
Відповідно до ч.4 ст.13 Закону № 2671-VIII працівники надавачів соціальних послуг державного/комунального та недержавного секторів та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, забезпечують надання соціальних послуг на професійній основі відповідно до вимог цього Закону.
До працівників надавачів соціальних послуг державного/комунального та недержавного секторів належать фахівці та професіонали (соціальні працівники, фахівці із соціальної роботи, соціальні менеджери та інші) та соціальні робітники.
Кваліфікаційні вимоги до працівників надавачів соціальних послуг, порядок атестації фахівців та професіоналів надавачів соціальних послуг визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації фахівців та професіоналів надавачів соціальних послуг здійснюють заклади освіти (у тому числі заклади післядипломної освіти), що мають відповідну ліцензію, видану в установленому порядку. До підвищення кваліфікації зазначених фахівців та професіоналів можуть залучатися громадські об`єднання, міжнародні організації, благодійні, релігійні та неурядові організації, установи та організації, що мають досвід роботи з відповідними вразливими групами населення. Програми підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації таких осіб затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти, за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Підготовка, перепідготовка та підвищення кваліфікації соціальних робітників здійснюються шляхом формального або неформального професійного навчання відповідно до законодавства.
Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.6 ст. 13 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є:
1) особами з інвалідністю I групи;
2) дітьми з інвалідністю;
3) громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями;
4) невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися;
5) дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги. Перелік зазначених тяжких захворювань, розладів, травм, станів дітей, яким не встановлено інвалідність, затверджує Кабінет Міністрів України.
Відповідно до ст.19 Закону № 2671-VIII підставою для розгляду питання надання соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів є подання до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади за місцем проживання/перебування особи:
1) заяви особи або її законного представника про надання соціальних послуг;
2) звернення, повідомлення інших осіб в інтересах осіб/сімей, які потребують соціальних послуг.
У разі звернення особи або її законного представника безпосередньо до надавача соціальних послуг такий надавач зобов`язаний надати їм допомогу в поданні заяви про надання соціальних послуг до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади не пізніше наступного робочого дня.
Підставою для розгляду питання про надання соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору (крім соціальних послуг, що надаються за рахунок бюджетних коштів) є подані їм заява, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг, передбачені частиною першою цієї статті.
У разі виявлення особи, яка за станом здоров`я не спроможна самостійно прийняти рішення про необхідність надання їй соціальних послуг, заяву про надання соціальних послуг зобов`язані подати законний представник такої особи, орган опіки та піклування або структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчого органу міської ради міст обласного значення, ради об`єднаної територіальної громади.
Порядок подання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг визначається Порядком організації надання соціальних послуг.
Згідно ст. 21 Закону рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів приймає структурний підрозділ з питань соціального захисту населення уповноважених органів системи надання соціальних послуг, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 11 цього Закону. Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг надавачами соціальних послуг недержавного сектору приймає відповідний надавач.
Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг приймається протягом 10 робочих днів з дня одержання заяви, звернення, повідомлення про надання соціальних послуг за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї у соціальних послугах.
Рішення про надання чи відмову у наданні соціальних послуг екстрено (кризово) приймається невідкладно, не пізніше однієї доби з моменту одержання відповідної заяви, звернення, повідомлення.
Рішення про відмову у наданні соціальної послуги може бути оскаржено у судовому порядку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 р. № 587 затверджено Порядок організації надання соціальних послуг, який визначає механізм виявлення осіб/сімей, які перебувають у складних життєвих обставинах або мають найвищий ризик потрапляння в такі обставини, та організації надання їм соціальних послуг відповідно до індивідуальних потреб. Організація перебування та надання соціальних послуг особам, які постраждали від домашнього насильства та/або насильства за ознакою статі, у спеціалізованих службах підтримки постраждалих осіб здійснюється відповідно до стандартів надання соціальних послуг таким особам (п.1).
Згідно п. 25, 36-37 Порядку№ 587 для отримання соціальних послуг особа, яка потребує соціальних послуг (далі - особа), подає уповноваженому органу за своїм задекларованим / зареєстрованим місцем проживання (перебування) заяву про надання соціальних послуг (далі - заява) у письмовій або електронній формі, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики, разом з документами, зазначеними в пункті 28 цього Порядку.
Після отримання інформації за результатами запиту чи шляхом доступу до даних державних електронних інформаційних ресурсів уповноважений орган протягом десяти робочих днів з дня одержання заяви відповідно до отриманих документів (даних) та з урахуванням результатів оцінювання потреб особи/ сім`ї у соціальних послугах приймає рішення про надання чи відмову в наданні соціальних послуг за рахунок бюджетних коштів, що видається за формою, затвердженою Мінсоцполітики.
Про прийняте рішення особа, її законний представник, уповноважена особа органу опіки та піклування інформується уповноваженим органом не пізніше ніж через три робочих дні з дати його прийняття шляхом надання (надсилання) повідомлення про надання/відмову в наданні соціальних послуг у паперовій або електронній формі. У повідомленні про надання/відмову в наданні соціальних послуг обов`язково зазначаються підстави відмови.
Відповідно до п.42 Порядку № 587 підставою для відмови особі, яка звернулася із заявою, у наданні соціальних послуг є:
відсутність потреби осіб/сімей, які належать до вразливих категорій населення або перебувають під впливом чинників, що можуть зумовити потрапляння у складні життєві обставини, в соціальних послугах за результатами оцінювання потреб особи/сім`ї;
ненадання надавачем тих соціальних послуг, яких потребує особа/сім`я;
наявність в особи відповідно до медичного висновку медичних протипоказань, перелік яких затверджується МОЗ (рішення про надання соціальних послуг приймається після усунення таких протипоказань).
Не може бути відмовлено у наданні соціальних послуг особі у разі загрози її життю чи здоров`ю, домашнього насильства, насильства за ознакою статі або жорстокого поводження з дитиною.
Рішення про відмову в наданні соціальних послуг або припинення їх надання може бути оскаржено в судовому порядку (п.50 Порядку № 587).
З рішення від 13.07.2022 року вбачається, що позивач при зверненні до відповідача із заявою про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі виявила бажання обрати ОСОБА_2 як надавача соціальних послуг з догляду на професійній основі.
Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1040 від 06.10.2021 року, (далі – Порядок №1040, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, пройшла підготовку та перепідготовку з основ догляду (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі) особам, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися (далі - соціальні послуги з догляду на професійній основі) та є, зокрема, особами з інвалідністю.
Відповідно до п.5 Порядку №1040, особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік), який ведуть структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, районних у містах (у разі утворення), міських рад (далі - уповноважений орган).
Особа або законний представник особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, подають уповноваженому органу заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі за формою згідно з додатком 1 (далі - заява про потребу в наданні соціальних послуг).
Однак з вказаного рішення також вбачається, що ОСОБА_2 не відноситься до осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.

Слід звернути увагу, що позивачем не надано до суду доказів включення ОСОБА_2 до переліку осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі.
З огляду на зазначене, рішенням від 13.07.2022 року відповідачем було правомірно відмовлено позивачу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, а отже були відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність відповідача за результатом розгляду заяви позивача від 04.07.2022 року вх. №794.
З приводу доводів позивачки щодо відмови відповідача в направленні                   ОСОБА_2 до організацій, які здійснюють навчання для надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, та включення його до відповідного переліку, колегія суддів звертає увагу на Порядок підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 року № 430.
Цей Порядок, як в ньому вказано, визначає процедуру підготовки та перепідготовки (далі - навчання) фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду окремим категоріям громадян відповідно до Закону України «Про соціальні послуги» без здійснення підприємницької діяльності.
За правилами п.6, 7 Порядку № 430 фізичні особи звертаються за місцем проживання/перебування до уповноважених органів із заявою в довільній формі про включення до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік). Разом із заявою фізична особа, яка планує надавати послуги з догляду, повинна подати копії документа, що посвідчує особу, реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті) та документа, що підтверджує реєстрацію місця проживання.
Уповноважений орган приймає документи та надає фізичній особі перелік організацій, які здійснюють навчання фізичних осіб.
Фізичні особи вибирають організацію з наданого переліку та отримують направлення уповноваженого органу на навчання.
Навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, інших джерел, не заборонених законодавством.
Уповноважений орган повідомляє через засоби поштового або електронного зв`язку фізичній особі про необхідність подання копії довідки про проходження навчання у строк до п`яти робочих днів після проходження навчання.
Якщо протягом шести календарних місяців після подання заяви фізичною особою не подано копію довідки про проходження навчання, уповноважений орган відмовляє фізичній особі у включенні до переліку.
Виходячи з положень вказаного Порядку, волевиявлення певної особи для включення її до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі, є недостатнім, оскільки законодавчо встановлена процедура передбачає проходження особою спеціального навчання, що в даному випадку відсутнє.
У даному випадку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.
З урахуванням вищевикладеного, колегією суддів встановлено, що судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 квітня                 2023 року у справі № 215/125/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак