ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

                                                                                          Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
06 листопада 2023 р. 	Справа № 520/24211/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Рєзнікової С.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, Височанської селищної ради Харківського району Харківської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 
В с т а н о в и в:
22.11.2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:
- визнати бездіяльність відповідачів: Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації (далі – УСЗН Харківської РДА), Височанської селищної ради Харківського району Харківської області (далі – Височанська селищна рада) протиправною, що полягає у відмові призначити йому державну соціальну допомогу у зв`язку із смертю його батька ОСОБА_2 з 18.09.2020 року ( з наступного дня після смерті його батька);
- зобов`язати відповідачів призначити йому державну соціальну допомогу у зв`язку із смертю його батька ОСОБА_2 з 18.09.2020 року (з наступного дня після смерті його батька) відповідно до «Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року № 79 (далі – постанова № 79) та  Закону України 18.05.2004 року № 1727-IV «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (далі – Закон № 1727-IV).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є інвалідом з дитинства. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько. Він звернувся до УСЗН Харківської РДА із письмовою заявою від 29.10.2021 року з проханням призначити йому державну соціальну допомогу (за втратою годувальника, як дитині померлого годувальника) з 18.09.2020 року (з наступного дня після смерті його батька). Листом № 06-18/5565 від 12.11.2021 року відповідач повідомив його, що ним подано неповний пакет документів для призначення допомоги та йому необхідно звернутися до Управління Пенсійного фонду України для отримання довідки, яка визначає право на отримання допомоги в Пенсійному фонді України чи в Управлінні соціального захисту населення.
Крім того, позивач зазначає, хоча його батько помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , копію свідоцтва про смерть батька він отримав лише 28.10.2021 року та до цієї дати був позбавлений можливості звернутися за призначенням державної соціальної допомоги у зв`язку зі встановленням на всій території України карантину (відповідно до Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211) та хворобою своєї матері і доглядом за нею.
Позивач також зазначив, що неодноразово звертався до відповідачів з питання призначення йому державної соціальної допомоги (у зв`язку зі смертю батька). Відповідачі відмовляли йому, посилаючись на те, що спочатку він повинен був оформити пенсію за втратою годувальника в органах Пенсійного фонду, а лише після надання відповідачам довідки Пенсійного фонду про оформлення пенсії за втратою годувальника в органах Пенсійного фонду йому буде призначена державна соціальна допомога.
Заперечуючи вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 , представник УСЗН Харківської РДА зазначає, що Управління не відмовляло ОСОБА_1 у призначенні зазначеної допомоги, а лише інформувало його про неповний пакет наданих документі та про необхідність звернутися до Управління Пенсійного фонду України для отримання довідки, яка визначає право на отримання допомоги в Пенсійному фонді України чи в Управлінні соціального захисту населення. Якщо буде право отримувати допомогу померлого годувальника в Пенсійному фонді, позивачу необхідно буде звернутися у Височанську селищну раду, для призначення допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю. 
Відповідач Височанська селищна рада Харківського району Харківської області відзив на позов суду не надав.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року відмовлено у задоволенні  адміністративного позову   ОСОБА_1 .
Висновок суду вмотивований тим, що УСЗН Харківської РДА не відмовило позивачу у призначенні допомоги у зв`язку з втратою годувальника, а лише інформувало про неповний пакет наданих документів. Звернення ОСОБА_1 стосовно призначення йому державної соціальної допомоги належним чином на розглянуто, оскільки ним не наданий повний пакет  документів, тому позовні вимоги позивача є передчасними, а їх задоволення не призведе до відновлення його порушеного права.
Не погоджуючись із судовим рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в апеляційній скарзі, позивач ОСОБА_2 просить скасувати судове рішення Харківського  окружного адміністративного суду від 14.02.2022 року і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його позов.
Доводи, якими позивач обґрунтовує вимоги апеляційної скарги, по суті, аналогічні доводам, викладеним ним в адміністративному позові.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачі просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).
          За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. 
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин  справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід змінити, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю 2 групи з дитинства та отримує довічну пенсію по інвалідності, призначену на умовах Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.10).
21.09.2020 року Новобаварським районним у м. Харкові ВДРАЦС Східного міжрегіонального управління МЮ України складений актовий запис № 06 про смерть батька позивача ОСОБА_2 . Дата видачі повторного свідоцтва про смерть – 28.10.2021 року (а.с.11, 12). 
29.10.2021 року ОСОБА_1 звернувся до УСЗН Харківської РДА з письмовою заявою про призначення йому державної соціальної допомоги у зв`язку з втратою годувальника, як дитині померлого годувальника, у відповідності до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року № 79 та Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (а.с.14).
Листом Управління від 12.11.2021 року за № 06-18/5565 позивачу повідомлено, що ним подано неповний пакет документів для призначення допомоги і йому необхідно звернутися до Управління Пенсійного фонду України для отримання довідки, яка визначає право на отримання допомоги в Пенсійному фонді України чи в Управлінні соціального захисту населення; за наявності права отримувати допомогу померлого годувальника в Пенсійному фонді, йому необхідно буде звернутися до Височанської селищної ради для призначення допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1727-IV, громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1  цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Частиною 2 ст. 5 Закону № 1727-IV унормовано, що державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державна соціальна допомога на догляд призначаються:
особам, які досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, - довічно;
особам з інвалідністю - на весь час інвалідності, встановленої органами медико-соціальної експертизи;
дитині померлого годувальника - до досягнення 18 років.
Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 року № 261 (далі - Порядок № 261),  визначає умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а також державної соціальної допомоги на догляд. 
Пунктом 6 Порядку № 261 встановлено, що особам, які одержують пенсію по інвалідності, державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства (чи мають право на їх призначення), за бажанням замість зазначених виплат може бути призначена соціальна допомога відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю».
Якщо особа з інвалідністю з дитинства або дитина з інвалідністю має право на державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» і державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», ці виплати призначаються одночасно.
Згідно із п. 10 Порядку № 261 для призначення соціальної допомоги подаються такі документи:
заява за формою, встановленою Мінсоцполітики.
Під час подання заяви пред`являється паспорт громадянина України, трудова книжка та документ, що засвідчує реєстрацію особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру, внесені до паспорта громадянина України або свідоцтва про народження (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
декларація про доходи та майновий стан осіб для призначення соціальної допомоги, складена за формою, встановленою Мінсоцполітики (у разі потреби);
копія рішення суду про визнання особи недієздатною (для недієздатної особи);
копія рішення про призначення опікуна (для недієздатної особи, якій призначено опікуна);
копія документа, що підтверджує повноваження представника закладу, який виконує функції опікуна над особою (для недієздатної особи, опікуна якій не призначено);
Інформація про склад сім`ї зазначається в декларації про доходи та майно особи, яка звернулася за призначенням соціальної допомоги (у разі потреби).
Для призначення соціальної допомоги дітям померлого годувальника додатково подаються:
копія свідоцтва про народження або паспорта громадянина України особи, якій призначається соціальна допомога, з пред`явленням оригіналу;
копії документів, що засвідчують родинні відносини члена сім`ї з померлим годувальником (у разі потреби);
копія свідоцтва про смерть годувальника або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення померлим з пред`явленням оригіналу;
довідка загальноосвітнього навчального закладу системи загальної середньої освіти, професійно-технічного, вищого навчального закладу про те, що дитина навчається за денною формою навчання (у разі потреби).
Для призначення соціальної допомоги заява подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
У разі звернення за призначенням соціальної допомоги дітям померлого годувальника органи соціального захисту населення додають до заяви відомості про відсутність у померлого годувальника на день смерті страхового стажу, необхідного йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, одержані від органів, які призначають пенсії.
Якщо особа, якій призначається соціальна допомога, не досягла повноліття або є недієздатною, заява подається батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками за місцем їх проживання (реєстрації), представниками закладів (органів опіки та піклування), які виконують функції опікунів чи піклувальників над особою, за місцезнаходженням таких закладів (місцем проживання особи).
Органи соціального захисту населення в разі потреби додають до заяви витяг з акта огляду, одержаний ними від медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК).
У разі звернення за призначенням соціальної допомоги замість пенсії по інвалідності органи соціального захисту населення додають до заяви видану органом, який призначає пенсію, довідку-атестат про припинення виплати раніше призначеної пенсії по інвалідності та витяг з акта огляду МСЕК (у таких випадках в архівних справах одержувачів пенсії залишається копія витягу з акта огляду).
Згідно з п. 11 Порядку № 261 у разі коли до заяви про призначення соціальної допомоги додано не всі необхідні документи, заявнику повідомляється, які документи необхідно додати. У разі подання решти документів не пізніше трьох місяців з дня і відправлення повідомлення про необхідність їх подання днем звернення вважається день прийняття або відправлення заяви про призначення соціальної допомоги.
Статтею 1 Закону України від 16.11.2000 року № 2109-III «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (далі – Закон № 2109-III) визначено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства і діти з інвалідністю віком до 18 років.
Особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю, які мають одночасно право на державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, на пенсію та на державну соціальну допомогу згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (Закон № 1727-IV), призначається за вибором осіб з інвалідністю з дитинства (законних представників осіб з інвалідністю з дитинства, визнаних недієздатними, та дітей з інвалідністю) державна соціальна допомога відповідно до цього Закону або пенсія чи державна соціальна допомога згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю». При цьому якщо особа з інвалідністю з дитинства або дитина з інвалідністю має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю») і державну соціальну допомогу відповідно до цього Закону, ці виплати призначаються одночасно.
Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги, перелік документів, необхідних для призначення допомоги згідно з цим Законом, встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Закону № 2109-III постановою Кабінетом Міністрів України від 03.02.2021 року № 79 затверджений Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю (далі – Порядок № 79), який визначає умови призначення і виплати, перелік документів, необхідних для призначення: державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства або дітям з інвалідністю віком до 18 років; надбавок на догляд за особами з інвалідністю з дитинства або дітьми з інвалідністю віком до 18 років; допомоги на поховання особи з інвалідністю з дитинства або дитини з інвалідністю віком до 18 років.
Пунктом 5 Порядку № 79 встановлено, що право на державну соціальну допомогу мають особи з інвалідністю з дитинства та діти з інвалідністю віком до 18 років.
За вибором осіб з інвалідністю з дитинства (законних представників осіб з інвалідністю з дитинства, визнаних недієздатними, та дітей з інвалідністю віком до 18 років), які мають одночасно право на державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», на пенсію та на державну соціальну допомогу згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», призначається державна соціальна допомога відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» або пенсія, або державна соціальна допомога згідно із Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю». При цьому, якщо особа з інвалідністю з дитинства або дитина з інвалідністю має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (державну соціальну допомогу дитині померлого годувальника, передбачену Законом України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю») і на державну соціальну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», такі виплати призначаються одночасно.
Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог позивача ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 16 Закону № 1727-IV, рішення органу, що призначає державну соціальну допомогу, може бути оскаржено в органі вищого рівня або у судовому порядку.
Положення Порядку № 261 (п. 47) містять лише загальне формулювання щодо рішення про відмову у призначенні допомоги, а саме: «про відмову в призначенні соціальної допомоги або допомоги на догляд орган, що призначає допомогу, письмово повідомляє особу, яка звернулася за її призначенням, у п`ятиденний строк з дня прийняття рішення».
Колегія суддів зазначає, що наведені вище норми передбачають право відповідача  повідомляти заявнику, які документи повинні бути подані додатково у тих випадках, коли до заяви додані не всі необхідні документи. Разом з тим, Порядок № 261 не визначає обов`язку заявника надавати до органу соціального захисту населення разом із заявою про призначення соціальної допомоги довідки пенсійного органу про наявність/відсутність у такої особи права отримувати допомогу померлого годувальника в органах ПФУ. Крім того, колегія суддів вважає, що визначене у листі про те, що «Якщо буде право отримувати допомогу померлого годувальника, Вам необхідно буде звернутися у Височанську селищну раду, для призначення допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» є свідченням саме відмови позивачу у призначенні соціальної допомоги.
Частиною 2 ст. 2 КАС України унормовано, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
5) добросовісно;
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Колегія суддів вважає, що рішення, викладене у формі листа УСЗН Харківської РДА від 12.11.2021 року № 06-18/5565 на заяву позивача ОСОБА_1 за змістом і формою не відповідає вимогам п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим означене рішення підлягає скасуванню.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача УСЗН Харківської РДА, що полягає у відмові призначити йому державну соціальну допомогу (у зв`язку із смертю його батька ОСОБА_2 ) з 18.09.2020 року, оскільки право позивача на отримання соціальної допомоги або на отримання вмотивованої відмови у призначені такої допомоги порушено відповідачем не діями/бездіяльністю, а саме рішенням, яке викладене у формі листа від 12.11.2021 року № 06-18/5565.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти рішення про скасування рішення УСЗН Харківської РДА від 12.11.2021 року № 06-18/5565, викладене у формі листа про відмову у призначені позивачу державної соціальної допомоги. Колегія суддів зазначає, що в наслідок скасування цього рішення у відповідача виникає обов`язок повторно розглянути заяву позивача ОСОБА_1 від 29.10.2021 року про призначення такої допомоги.
За відсутності жодних даних, які б беззаперечно свідчили про порушення прав позивача відповідачем Височанською селищною радою Харківського району Харківської області, колегія  суддів не вбачає підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності відповідача Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, що полягає у відмові призначити йому державну соціальну допомогу (у зв`язку із смертю його батька ОСОБА_2 ) з 18.09.2020 року.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідачів призначити йому державну соціальну допомогу (у зв`язку із смертю його батька ОСОБА_2 ) з 18.09.2020 року у відповідності до Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 року № 79 та Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, а особам з інвалідністю», оскільки позивач не звертався до Височанської селищної ради Харківського району Харківської області із заявою про призначення йому соціальної допомоги (докази зворотного в матеріалах справи відсутні). Що стосується вимог, заявлених до відповідача УСЗН Харківської РДА, то з урахуванням прийнятого рішення про скасування рішення цього відповідача та визначення про його обов`язок повторного розгляду заяви позивача від 29.10.2021 року, а також з урахуванням компетенції цього відповідача по прийняттю заяви про призначення соціальної допомоги і необхідного пакету документів, для можливості прийняття рішення по суті звернення, колегія суддів не вбачає підстав для вирішення цього питання замість компетентного органу, яким є відповідач УСЗН Харківської РДА.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, судове рішення змінити шляхом доповнення його резолютивної частини наступним: «Скасувати рішення УСЗН Харківської РДА, викладене у формі листа від 12.11.2021 року № 06-18/5565 про відмову у призначенні ОСОБА_1 державної соціальної допомоги. Зобов`язати УСЗН Харківської РДА повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 року про призначення державної соціальної допомоги».
Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.
При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).  
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1 і 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року змінити шляхом доповнення резолютивної частини наступним:
Скасувати рішення Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації, викладене у формі листа від 12.11.2021 року № 06-18/5565 про відмову у призначенні ОСОБА_1  державної соціальної допомоги. 
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Харківської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.10.2021 року про призначення державної соціальної допомоги».
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		Л.В. Мельнікова 	
Судді	   	А.О. Бегунц    С.С. Рєзнікова