П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  686/10261/23 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Продан Б.Г. 
Суддя-доповідач:  Капустинський М.М. 
24 жовтня 2023 року 
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Сапальової Т.В. 
за участю:
секретаря судового засідання: Довганюк В.В., 
апелянта, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
у квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення.
На обґрунтування вимог вказував, що 21.02.2023 року винесено постанову серії ЕАС №6578818, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425,00 грн. за недотримання вимог п.п.2.1 ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», а саме: 21.02.2023 року о 22.13 в м.Хмельницький по вул.Папаніна керуючи т.з. Renault Kangoo, номер НОМЕР_1 порушив вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» чим порушив п.п.8.4б ПДР, та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії та реєстраційний документ на тз, чим порушив п.2.1 ПДР - керування т.з. особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на т.з., а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з.
ОСОБА_1 не погоджується з винесеною постановою, вважає що не порушував вимоги ПДР України, зокрема вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а тому його було зупинено безпідставно, внаслідок чого він не зобов`язаний пред`являти працівнику поліції посвідчення водія. Інспектором не було роз"яснено його прав та обов"язків. Просив постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати. Також просив поновити строк на оскарження, оскільки він подав скаргу до керівництва УПП в Хмельницькій області, на яку отримав відповідь лише 27.04.2023 року.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6578818 від 21.02.2023 року - залишено без задоволення.
Не погоджуючись з судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
В судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з"явився будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. 
Заслухавши позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 21.02.2023 року винесено постанову серії ЕАС №6578818, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн. за недотримання вимог п.п.2.1 ПДР України та ЗУ «Про дорожній рух», а саме: 21.02.2023 року о 22.13 в м.Хмельницький по вул.Папаніна керуючи т.з. Renault Kangoo, номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» чим порушив п.п.8.4б ПДР, та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії і реєстраційний документ на т.з., чим порушив п.2.1 ПДР – керування т.з. особою, яка не має при собі посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на т.з., а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т.з.
Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонено» та дійсно не пред`явив для перевірки інспектору поліції посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, то підстави для скасування оскаржуваної постанови, відсутні.
Колегія суддів, надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, в призмі доводів апеляційної скарги, відзначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом положень ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист встановленим шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.
Відповідно до ст.283 КУпАП України розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Відповідно до ст.278 КУпАП України орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд першої інстанції відмовляючи в позові зазначив, що як слідує з матеріалів справи, та зокрема вказується відповідачем - водій т.з. Renault Kangoo номерний знак НОМЕР_1 не виконав вимогу знаку «Проїзд без зупинки заборонено» та в подальшому на неодноразові вимоги працівника поліції ОСОБА_1 не пред`явив посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію на автомобіль, у зв`язку із чим поліцейським було повідомлено що відбудеться розгляд справи за ч.1 ст.126 КУпАП. Зазначені обставини підтверджено відеозаписом нагрудного відеорєстратора наявного у матеріалах справи.
При цьому, судом першої інстанції не надана оцінка доводам позивача щодо порушення працівником поліції процедури розгляду справи (не проведено підготовки до розгляду справи: не з"ясовувалось чи є клопотання, чи потрібна юридична допомога та чи не бажає нею скористатись, не проголошено зазнапченого як його прав у даній ситуації). 
В матеріалах справи відсутні докази які б фіксували процедуру розгляду справи, зокрема належного роз`яснення прав та обов`язків особі, яка притягується до відповідальності. Не вбачається зазначених обставин і із оглянутого судом наявного в справі відеозапису, як і підтвердження факту порушення водієм вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено».
Так, апелянт зазначає, що не порушував вимоги ПДР України, зокрема вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», а тому вважає зупинку безпідставною, та, що не зобов`язаний в такому разі пред`являти працівнику поліції посвідчення водія.
Відповідно до положень диспозиції ч.1 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Суд першої інстанції постановляючи оскаржене рішення виходив з того, що, позивачем не заперечується факт не надання ним для перевірки поліцейському документів, оскільки вважав, що не було причин для його зупинки.
Колегія суддів частково не погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції покладеним в основу прийнятого рішення, оскільки інспектор не належним чином роз"яснив права та обов"язки водієві, в процесі розгляду справи не з"ясував наявності(відсутності) у останнього заяв (клопотань), чим порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Доводи, які наводяться скаржником в апеляцйній скарзі, свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення та спростовують висновки суду щодо встановлених обставин справи.
З огляду на встановлене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо правомірності дій відповідача та як наслідок ухвалив помилкове рішення про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без задоволення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог. 

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення скасувати.
Прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити. Скасувати постанову серії ЕАС №6578818 від 21.02.2023 року про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення в розмірі 425,00 грн., а справу провадженням закрити.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Сапальова Т.В.