ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/3611/23                        Головуючий суддя І інстанції Афанасьєв В. О.
Провадження № 22-ц/818/1622/23                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про стягнення плати за користування житлом

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року                                                                                        м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого Яцини В.Б.
суддів колегії  Бурлака І.В., Маміної О.В.,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ципліцького Дмитра Олеговича на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року, у справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У травні 2023 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, яким просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 67908 грн. 42 коп. та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Позовна заява мотивована тим, що відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1 , яким надаються послуги з теплопостачання згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. 
Відповідачі є споживачами послуг теплопостачання. Відповідачі від своїх зобов`язань ухиляються, вчасно не здійснюють оплату послуг, хоча користуються послугами позивача. Оскільки відповідачі за отримані послуги сплачували неналежним чином, в них утворилась заборгованість. Внаслідок неповної та несвоєчасної сплати послуг за період з 01.11.2013 по 31.01.2022 у боржників виникла заборгованість в сумі 67908 грн. 42 коп., що утворилась станом на 01.02.2022.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року позов КП «Харківські теплові мережі» задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання з період 01.11.2013 по 31.01.2022 в розмірі 67908 грн. 42 коп. (шістдесят сім тисяч дев`ятсот вісім гривень 42 коп.).
Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір в розмірі 2684 грн. 00 коп. в рівних частках по 1342 грн. 00 коп. 
Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Ципліцький Д.О. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким частково задовольнити позовну заяву, застосувавши строк позовної давності та стягнути з відповідачів солідарно за період 03.05.2020 по 31.01.2022 у сумі 20126,81 грн, стягнути з КП «Харківські теплові мережі» судовий збір у розмірі 3230,47 грн.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; вказує, що відповідача не було належним чином повідомлено про розгляд справи за вищевказаним позовом, у зв`язку з чим він був позбавлений законного права на захист своїх цивільних прав та інтересів.
Вказує, що оскільки відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи, то він вправі заявити та заявляє про застосування позовної давності в апеляційній скарзі, що узгоджується з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №200/11343/14-ц.
Просить застосувати строк позовної давності та стягнути заборгованість за період з 03.05.2020 по 31.01.2022 у розмірі 20126,81 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу КП «Харківські теплові мережі» вказує, що 
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами і доповненнями) у період з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року встановлений карантин на всій території України. Постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392, від 22 липня 2020 року № 641, від 9 грудня 2020 року № 1236, № 104 від 17.02.2021 року, № 405 від 21.04.2021 року, № 611 від 16.06.2021 року, № 855 від 11.08.2021 року, № 981 від 22.09.2021 року, № 1336 від 15.12.2021 року, № 229 від 23.02.2022 року, № 630 від 27.05.2022 року, № 928 від 19.08.2022 року, № 1423 від 23.12.2022 року, № 383 від 25.04.2023 року (із змінами і доповненнями) , карантин продовжений на всій території України з 22 травня 2020 року до 30 червня 2023 року Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)” від 30.03.2020 року № 540-IX (уло внесено зміни до законодавчих актів та зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину”. 
Вказав, що у разі застосування судом строку позовної давності заборгованість відповідачів за послуги з теплопостачання в межах строку позовної давності за період 12.03.2017 по 31.01.2022 та заборгованість складає 51384,51 грн.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно пункту 1 частини 4 статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.
Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду не відповідає.
Згідно ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема: 3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Доводи скарги про те, що суд належним чином не повідомив відповідача про розгляд цієї справи знайшли своє підтвердження. Так, ухвалою судді Московського районного суду м. Харкова від 09 травня 2023 року було відкрито провадження у цивільній справі за цим позовом, розгляд справи призначений до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлений відповідачу строк для подання відзиву, який має відповідати вимогам ст.ст. 178, 191 ЦПК України – двадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Зазначено про роз`яснення відповідачу, що у разі ненадання ними відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (а.с. 8).
Згідно відмітки на поштовому конверті копія згаданої ухвали судді Московського районного суду м. Харкова від 09 травня 2023 року, позовної заяви з додатками судом не були вручені відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 оскільки адресати бути відсутні за вказаною на поштовому конверті адресою, яка збігається з їх офіційною зареєстрованою адресою (а.с. 4, 10-11). У справі також відсутні відомості, що суд повторно надсилав згадані документи (копію позову з додатками та копію ухвали суду від 09.05.2023 про відкриття провадження у справі) на адресу відповідачів до ухвалення рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року по суті розглянутого судом спору, яке є предметом апеляційної скарги, що наразі переглядається судом апеляційної інстанції.
У ч. 6 ст. 272 ЦПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є:
1) день вручення судового рішення під розписку;
2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;
3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;
4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;
5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У статті 10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

З огляду на те, що суд першої інстанції не повідомив відповідача про розгляд цієї справи та не вручив копії позову з додатками та ухвали про відкриття провадження у справі, покладання на відповідача обов`язку отримувати процесуальні документи від суду є непропорційним процесуальним тягарем, та не відповідає принципам змагальності та рівності сторін, а також – правової визначеності, яка є елементом принципу верховенства права ст.ст. 10-12 ЦПК України.

Відтак, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, не взявши до уваги вимоги ст.ст. 2, 12 ЦПК щодо процесуальної активності суду з метою забезпечення основного завдання цивільного судочинства у поєднанні з положеннями ч. 6 ст. 272 ЦПК України щодо порядку повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд цієї справи судом та надсиланням згаданих процесуальних документів, - порушив право відповідача до суду, яке має бути поновлене в суді апеляційної інстанції, зокрема шляхом скасування рішення суду з передбачених п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України безумовних підстав, та перегляду справи відповідно до доводів скарги на підставі наявних у справі документів та заявленого клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності.
Колегія суддів у цьому питанні враховує правові висновки, які були висловлені у аналогічній правовій ситуації у постанові ВП ВС від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14, провадження № 14-59цс18.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Внаслідок невиконання відповідачами належним чином зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання, суд дійшов висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованості у розмірі 67908 грн 42 коп.

Колегія суддів не погоджується таким висновком суду в частині суми боргу, яка підлягає до стягненню.

Судовим розглядом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачем послуг з теплопостачання, які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі». Викладене підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.04.2023 (а.с.4). За період з 01.11.2013 по 31.01.2022 у боржників виникла заборгованість в сумі 67908 грн. 42 коп., за адресою: АДРЕСА_1 , утворилася заборгованість за надані КП «Харківські теплові мережі» послуги в розмірі 67908,42 грн, що підтверджено відомістю нарахування та оплат за теплову енергію з урахуванням періоду платежу ( а.с. 2-4).
Відповідач, діючи у справі через свого представника – адвоката Д. Циплицького, в апеляційній скарзі визнав заборгованість за користування наданими позивачем послугами в межах трирічного строку загальної позовної давності, який вирахував за період з 03.05.2020 по 31.01.2022 (крайній строк у позовних вимогах КП «Харківські теплові мережі»), з огляду на розрахунок заборгованості позивача – на загальну суму 20 126,81 грн. (а.с. 22 на зв).
Згідно ст. 11 ЦК України:
1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
2. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:
1) договори та інші правочини;
2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;
3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;
4) інші юридичні факти.
3. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
4. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
5. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
6. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

З огляду на фактичне споживання відповідачем наданих позивачем, відповідно до ст. 11 ЦК України між сторонами склалися правовідносини щодо надання та отримання вищевказаних послуг, та у відповідача виникло грошове зобов`язання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги є індивідуальним споживачем.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п.п. 1 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Судом встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання не виконували, несвоєчасно та не в повному обсязі оплачують послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за ними утворився борг перед позивачем за період з 01.11.2013 по 31.01.2022 утворилась заборгованість у розмірі 67908 грн. 42 коп.
Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
КП "Харківські теплові мережі" здійснило подачу теплової енергії відповідачам по о/р №2478 в повному обсязі.
Відповідачем визнано борг за період з 03.05.2020 по 31.01.2022 (крайній строк у позовних вимогах КП «Харківські теплові мережі»), з огляду на розрахунок заборгованості позивача – на загальну суму 20 126,81 грн.
Відповідачем в апеляційній скарзі подана заява про застосування наслідків пропуску строків позовної давності (а.с.21-23).
Оскільки відповідач не був обізнаний про наявність такого спору, не отримував копію позовної заяви та ухвали про відкриття провадження у справі та призначення розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів вважає, що заява про застосування позовної давності має бути прийнята та розглянута судом апеляційної інстанції.
Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
За змістом частин третьої, четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України).
Матеріалами справи підтверджується, що відповідачі не виконували свої обов`язки з оплати послуг теплопостачання, які фактично були надані КП «Харківські теплові мережі».
Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з теплопостачання є обґрунтованим, однак судова колегія не погоджується з розміром стягнення, оскільки судом була стягнута сума поза межами строку позовної давності, з урахуванням його продовження на час карантину.
Щодо часткове визнання боргу відповідачем в межах трирічного строку та доводів КП «Харківські теплові мережі» викладених у відзиві на апеляційну скаргу про застосування продовження строку позовної давності в зв`язку із ведення карантину на всій території України судова колегія зазначає наступне.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами) було запроваджено карантин на всій території України з 12 березня 2020 року. У подальшому термін дії карантину неоднаразово продовжувався постановами Кабінету Міністрів України.
При цьому, Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України”, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)” від 30.03.2020 року № 540-IX було внесено зміни до законодавчих актів та зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину”. 
Вказаний Закон України набрав чинності 02.04.2020, до суду позивач звернувся 03 травня 2023 року, під час дії карантину, який був відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на підставі Постанови КМУ від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Внаслідок дії цього Закону України усі вимоги, за якими припинився (сплив) трирічний строк загальної позовної давності під час дії карантину – були продовжені. 
Згідно ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У спірних правовідносинах обов`язок споживача - відповідача у справі сплатити за надані позивачем послуги визначений ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - щомісяця, а тому заборгованість, яка існувала в межах трирічного строку позовної давності на день набрання чинності згаданого Закону України № 540-IX, 02.04.2020, тобто по зобов`язанням зі строком виконання з 02.04.2017, – вважається такою, що позовна давність щодо них не спливла. Отже заборгованість відповідача згідно наданого позивачем розрахунку має враховуватися за період з березня 2017 по січень 2022 року, вона складає згідно наданого представником на обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу розрахунку – 51384,51 грн. (а.с. 49).
Колегія суддів відхиляє наведені у доводах апеляційної скарги розрахунки представника відповідача, оскільки вони не враховують припинення загального трирічного строку позовної давності з 02.04.2020 року, а тому доводи скарги знайшли своє часткове підтвердження та вони частково спростовують висновки суду першої інстанції.
Виходячи з вищевикладеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а позовні вимоги частковому задоволенню.
Частиною 1 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Згідно ч.8 ст.141ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Так, з матеріалів справи вбачається, що КП «Харківські теплові мережі», звертаючись до суду з позовом, сплатило 2684,00 грн судового збору (а.с.1).
Позовні вимоги задоволено на 51384,51 / 67908,42 = 75,66 %.
Таким чином, з відповідачів необхідно стягнути на користь КП «Харківські теплові мережі» 2684,00 х 75,66 %. = 2 030,71 грн., тобто по 1 015,36 грн. з кожного за подачу позивачем позову до суду.
Проте апеляційна скарга відповідача також підлягає частковому задоволенню, а саме: на 24,34 %, тому з КП «Харківські теплові мережі» підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 4 026 грн х 24,34 %, = 979,93 грн.
Колегія суддів застосовує зарахування зустрічних стягнень судових витрат стосовно відповідача ОСОБА_1 , внаслідок чого на користь КП Харківські теплові мережі» з ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені сторонами в суді першої та апеляційної інстанції, які припадають на його частку, в сумі 1 015,36 – 979,93 = 35,43 грн.
Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ципліцького Дмитра Олеговича - задовольнити частково.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 червня 2023 року -  скасувати.
Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання з період за період з березня 2017 року по січень 2022 року в сумі 51384,51 (п`ятдесят одна тисяча триста вісімдесят чотири) гривні 51 коп. 
В іншій частині позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання – залишити без задоволення.
Стягнути на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у порядку відшкодування судових витрат, сплачений за подачу позову судовий збір, з урахуванням понесених ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору за подачу апеляційної скарги, пропорційно: з ОСОБА_2 - 1 015,36 грн, з ОСОБА_1 - в розмірі 35,43 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, і може бути оскаржена протягом 30 днів після отримання її повного тексту лише у визначних п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України випадках.

Повний текст судового рішення складений 01 грудня 2023 року.

Головуючий                                                                                        В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                                    І.В.Бурлака.

                                                                                                О.В.Маміна.