ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 300/6849/23 пров. № А/857/18317/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Затолочного В.С., Качмара В.Я.,
з участю секретаря судового засідання Єршової Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина – Табак» про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Матуляк Я.П., 
час ухвалення рішення: 11:10,
місце ухвалення рішення – м. Івано-Франківськ,
дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2023 позивач – Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України звернулося в суд із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина-Табак» про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків.
Підставою для звернення до суду із вказаною заявою слугувало те, що Товариство не виконало вимогу податкового керуючого від 02.10.2023 про надання переліку майна, яке станом на 29.09.2023 перебуває у власності та не передане у заставу іншим особам при умові реєстрації такої застави у відповідних державних реєстрах, про що складено акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу від 03.10.2023 за № 1/36497264. 
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до товариства з обмеженою відповідальністю «Галичина-Табак» про зупинення видаткових операцій на рахунках платника податків; роз`яснено заявнику, що відмова у відкритті провадження за заявою унеможливлює повторне звернення заявника з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу на неї, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що оскарження рішення про опис майна у податкову заставу та податкової вимоги не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування такого акта не може призвести до відновлення порушеного права позивача.
У судовому засіданні представники апелянта підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її з підстав, що у ній наведені.
Представник позивача у судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що судом встановлено наявність спору про право, що виключає можливість судового провадження в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 283 КАС України встановлено особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалою відмовляє у відкритті провадження за заявою, якщо із поданих до суду матеріалів вбачається спір про право.
Спір про право в контексті зазначеної норми має місце в разі, якщо предметом спору є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України. Зокрема, спір про право наявний у разі, коли платник податків висловлює незгоду з рішенням податкового органу, що було підставою для виникнення обставин для внесення    відповідного подання.
Наявність спору про право в окремих випадках може бути виявлена також і після відкриття провадження у справі за відповідним поданням.
З матеріалів справи видно, що підставами для винесення вимоги податкового керуючого від 02.10.2023 про надання переліку майна, яке станом на 29.09.2023 перебуває у власності та не передане у заставу іншим особам при умові реєстрації такої застави у відповідних державних реєстрах та, як наслідок, складання акта про відмову платника податків від опису майна у податкову заставу від 03.10.2023 за № 1/36497264, слугувала наявність податкового боргу згідно податкової вимоги форми "Ю" від 02.10.2023 за № 0000027-1300-3300 на суму 24 400 561,90 грн та рішення від 02.10.2023 за № 3716/6/33-00-13 про опис майна у податкову заставу.
Згідно з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Пунктами 54.1, 54.5 статті 54 ПК України визначено, що податкове зобов`язання, самостійно обчислене і зазначене у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подані до контролюючого органу у встановлені Податковим кодексом України терміни, вважається узгодженим.
Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Приписами статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
З аналізу наведених правових положень вбачається, що обов`язковою умовою для звернення до суду із заявою про стягнення з платника податків суми податкового боргу в порядку, визначеному статтею 283 КАС України, є узгодженість грошового зобов`язання.
Згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду», ТзОВ «Галичина-Табак» 03.10.2023 звернулося до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування рішення від 02.10.2023 за № 3716/6/33-00-13 про опис майна у податкову заставу та податкової вимоги форми "Ю" від 02.10.2023 за № 0000027-1300-3300 (справа №300/6829/23).
З огляду на те, що відповідачем оскаржено до суду рішення про опис майна у податкову заставу та податкову вимогу, які стали передумовою виникнення підстав для застосування спеціальних заходів, перелічених у статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, між сторонами існує спір про право, а тому заява не підлягає розгляду в порядку, встановленому ст. 283 КАС України. 
Аналізуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі, оскільки в даному випадку між сторонами існує спір про право.
При цьому, заявник в цьому випадку відповідно до ч. 5 ст. 283 КАС України має право звернутися з тими самими вимогами до суду в загальному порядку.
Така правова позиції узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною в своїй постанові від 22.05.2018 року у справі №808/1030/17.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд – 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків залишити без задоволення.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі №  300/6849/23 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 27.10.2023.