23.10.23
22-ц/812/1129/23

Єдиний унікальний номер судової справи: 487/4206/23
Провадження № 22-ц/812/1129/23         Доповідач в апеляційній інстанції Самчишина Н.В.

Постанова
Іменем України

23 жовтня 2023 року                         м. Миколаїв         справа № 487/4206/23
Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Самчишиної Н.В., 
суддів: Локтіонової О.В., Серебрякової Т.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2023 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Черенковою Н.П., повний текст складено того ж дня, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

05 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 липня 2023 року цивільну справу за вказаним позовом передано за підсудністю до Центрального районного суду м. Миколаєва
Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2023 року вказаний позов залишено без руху, а наступною ухвалою цього суду від 29 серпня 2023 року його визнано неподаним і повернуто позивачу.
Повертаючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначав, що не виконано вимоги ухвали суду від 16 серпня 2023 року, а саме не уточнено відповідача, оскільки ОСОБА_2 не зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 , а також не уточнено хто є власником квартири АДРЕСА_1 ; не надано: копію свідоцтва про право власності на дану квартиру; копію свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; підтвердження наявності чадного газу у будинку АДРЕСА_3 (акти, заключення експерта, тощо); довідку або акт обстеження компетентними органами підвального приміщення в будинку АДРЕСА_3 , згідно якого паливний генератор дійсно знаходиться в даному приміщенні; довідку про проживання осіб у квартирі АДРЕСА_4 , з визначенням їх правового положення; не уточнено чи є вимоги до власника квартири АДРЕСА_5 , а також вказати чим підтверджується належність паливного генератора саме ОСОБА_2 ; не вказано критерії оцінки моральної шкоди саме у сумі 100 000,00 грн.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права, просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що право щодо визначення предмету спору та наведення обставин, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги закріплено саме за позивачем. ОСОБА_1 вказував, що ним на виконання без руху подано заяву, в якій зазначено, що його позовна заява відповідає вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України щодо форми та змісту. Зазначав, що аналіз наданих сторонами доказів здійснюється судом при вирішення справи - спору по суті, а не на стадії вирішення питання про наявність або відсутність підстав для відкриття провадження у справі або залишення позову без руху. 
За правилом пункту 6 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
Згідно із частиною другою статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з наведеним та на підставі ухвали апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху, з підстав невідповідності її статтям 175, 177 ЦПК України та запропоновано ОСОБА_1 усунути недоліки протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подачі до суду уточненої позовної заяви з наданням відповідних доказів. ОСОБА_1 необхідно було:
-уточнити відповідача, оскільки ОСОБА_2 не зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1 ,
-уточнити хто є власником квартири АДРЕСА_1 ;
- надати копію свідоцтва про право власності на дану квартиру; копію свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; підтвердження наявності чадного газу у будинку АДРЕСА_3 (акти, заключення експерта, тощо); довідку або акт обстеження компетентними органами підвального приміщення в будинку АДРЕСА_3 , згідно якого паливний генератор дійсно знаходиться в даному приміщенні; довідку про проживання осіб у квартирі АДРЕСА_4 , з визначенням їх правового положення; не уточнено чи є вимоги до власника квартири АДРЕСА_5 ,
- вказати чим підтверджується належність паливного генератора саме ОСОБА_2 ; 
-вказати критерії оцінки моральної шкоди саме у сумі 100 000,00 грн.
28 серпня 2023 року на адресу місцевого суду від позивача надійшла заява, в якій він зазначив, що ним виконані вимоги ст.ст. 175-177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви, тому не має підстав для її повернення.
Повертаючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначив, що ним не виконано вимоги ухвали суду від 16 серпня 2023 року. 
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.
Кожна особа, а у випадках, встановлених законом, органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси, мають право в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; або прав, свобод та інтересів інших осіб, інтереси яких вони захищають, державних чи суспільних інтересів.
Пред`явлення позову (заяви) це процесуальна дія, яка має здійснюватися у порядку, передбаченому ЦПК України.
Стаття 175 ЦПК України передбачає перелік вимог, яким повинна відповідати позовна заява (заява), а саме: вона повинна містити ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі; ціну позову щодо вимог майнового характеру, чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину, а також повинні додаватися документи, що підтверджують сплату судового збору.
Відповідно до ст.177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що до неї додаються, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
При цьому кількісний та якісний склад документів, відповідно до принципу диспозитивності, позивач визначає сам.
Виключенням з цього правила є лише пряме зазначення закону, щодо обов`язковості надання певних документів.
Іншого законодавець не встановив, а тому вимоги суду про надання на стадії пред`явлення позову документів, прямо не передбачених законом, які, як на його думку, повинні були б бути у справі, не можна вважати законними.
Відсутність певних документів, наявність яких суд вважав би за необхідне, або неналежна їх якість, можуть бути підставою для відмови у позові або їх не сприйнятті як доказу при їх правовій оцінці.
На думку колегії суддів залишаючи позовну заяву без руху, а згодом повертаючи ОСОБА_1 позовну заяву, як неподану, суддя Центрального районного суду міста Миколаєва безпідставно та необґрунтовано посилався на ненадання позивачем документів. 
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 , вважаючи, що діями ОСОБА_2 йому завдано моральної шкоди, просив стягнути з останнього на його користь 100000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Позовна заява містила усі необхідні відомості про права та обов`язки сторін й вимоги про здійснення судом певних дій із зазначенням способу судового захисту його інтересів.
Зокрема, позивач ОСОБА_1 сформулював та зазначив підстави виникнення спору, а також обставини, якими обґрунтовує свої вимоги.
Тобто, позивач довів своє право на звернення до суду із таким цивільним позовом, а спосіб захисту свого цивільного права чи інтересу позивач визначає самостійно. Питання ж про те,чи порушені права цієї особи чи ні вирішується виключно в судовому засіданні.
Інші, обставини, які необхідні суду, повинні встановлюватися і досліджуватися у судовому засіданні.
Подання доказів, їх оцінка та обґрунтування позовних вимог можливі на наступних стадіях цивільного процесу.
Районний суд, всупереч вищевикладеним нормам, не врахував, що питання щодо того, чи є особа, яка подала позовну заяву, належним позивачем у справі права якого порушені, вирішується під час розгляду справи по суті, а не на стадії прийняття позовної заяви.
Колегія суддів звертає увагу на те, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. 
Самостійне застосування судом для ухвалення рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Аналізуючи викладені обставини колегія суддів вважає висновок місцевого суду про невиконання позивачем вимог суду уточнити позовні вимоги помилковим.
Отже, матеріали справи свідчать про те, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду даної справи, постановив оскаржувану ухвалу безпідставно з порушенням норм процесуального права.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
За таких обставин, ухвала суду як така, що не відповідає вимогам процесуального закону, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1.ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2023 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України, може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий                                                         Н.В. Самчишина

Судді:                                                         О.В. Локтіонова

Т.В. Серебрякова

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2023 року.