ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року	Львів	Справа № 380/22787/23 пров. № А/857/19262/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача:                                                  Гінди О.М.,
суддів:                                                                      Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судових засідань –                     Хомича О.Р.,   
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження (головуючий суддя: Гулкевич І.З. місце ухвалення - м. Львів) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» до   Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця Андрія Андрійовича  про скасування постанови, –

встановив:

товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ», 28.09.2023 звернулося з позовом, в якому просило:
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича з примусового виконання винесеної ним постанови про стягнення з боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Ідеа Капітал») основної винагороди від 08.09.2023 у виконавчому провадженні № 72737608;
- визнати протиправною та скасувати винесену приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицем А.А. постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні від 08.09.2023 № 72737608;
- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиця А.А. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія “Ідеа Капітал” грошові кошти в сумі 82 872,20 грн завданої шкоди.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року відмовлено у відкритті провадження в справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Ідеа Капітал» до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про визнання протиправними дій та скасування постанов.
Роз`яснено позивачу його право звернутися до господарського суду Волинської області зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця в порядку статті 339 Господарського процесуального кодексу України. 
Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Ідеа Капітал” (ЄДРПОУ 37854056) з державного бюджету сплачений судовий збір в сумі 8052,00 грн.
Із цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає її необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати, а справу направи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що оскільки частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, а тому висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у цій справі є помилковим.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.
У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць  А.А. перебуває виконавче провадження № 72737608 з примусового виконання наказу № 903/1524/13-3 від 06.09.2023, виданого Господарським судом Волинської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Ідеа Капітал» (вул. Сахарова,43, м. Львів, код ЄДРПОУ 37854056)) на користь арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича (свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора) № 241 від 17.04.2013, адреса: пр. Волі,19/4, м. Луцьк, ідент.код НОМЕР_1 ) грошової винагороди та понесені витрати в сумі 820368 грн 19 коп. (вісімсот двадцять тисяч триста шістдесят вісім грн. 19 коп.).
Приватний виконавець 08.09.2023 відкрив виконавче провадження № 72737608 із примусового виконання цього наказу господарського суду Волинської області.
У межах виконавчого провадження № 72737608 приватний виконавець прийняв постанови:
- про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.09.2023; 
- про стягнення з боржника основної винагороди від 08.09.2023; 
- про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 08.09.2023; 
- про арешт майна боржника від 08.09.2023; 
- про арешт коштів боржника від 08.09.2023; 
- про закінчення виконавчого провадження від 11.09.2023.
Відмовляючи у відкритті провадження у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що вирішення спору щодо правомірності рішень та дій приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. при примусовому виконанні наказу Господарського суду Волинської області, відповідно до положень частини першої статті 74 Закону № 1404-VIII, статей 339-345 ГПК України, ст. 287 КАС України, належить до юрисдикції суду, який видав виконавчий документ, тобто Господарського суду Волинської області.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Пунктом 7 ч. 1 ст. 4 КАС України передбачено суб`єктом владних повноважень є орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що віднесення судового спору до тієї чи іншої юрисдикції залежить від сукупності умов, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства. 
Такими умовами, зокрема, є: суб`єктний склад сторін, предмет спору та характер спірних правовідносин. Крім того, такою умовою може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в порядку якого розглядається визначена категорія справ.
Як вище встановлено судом апеляційної інстанції, позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою в порядку статті 287 КАС України, оскільки вважає, що постановами приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць Андрія Андрійовича про стягнення з боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю фінансова компанія «Ідеа Капітал») основної винагороди від 08.09.2023 у виконавчому провадженні № 72737608 та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження у виконавчому провадженні від 08.09.2023 № 72737608, порушено його права та законні інтереси.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно зі ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього     Закону     підлягають примусовому виконанню.
За змістом п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.
Аналіз наведених вище норм, надає суду апеляційної інстанції підстави для висновку, що примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу та про стягнення основної винагороди
Тобто, постанова приватного виконавця про стягнення основної винагороди є самостійним виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця урегульовано статтею 287 КАС України, частиною першою якої передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Разом з тим, ст. 74 Закону № 1404-VIII визначає порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби. 
Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Водночас, згідно з ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані ці правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що до розглядуваних спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 74 Закону № 1404-VIII, якою закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.
Аналогічні правові висновки щодо застосування наведених вище правових норм викладено  Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15, у справі № 127/9870/16-ц та у справі №2-01575/11, від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11, від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц, від 3 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 та № 766/740/17-ц відповідно, від 29 травня 2019 року у справі № 758/8095/15-ц, від 2 жовтня 2019 року у справі №766/10138/17-ц, від 16 жовтня 2019 року у справі №1940/1957/18, від 15 січня 2020 року у справі №1.380.2019.001073 та від 29 вересня 2020 року у справі №295/6656/14-ц, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі № 160/4071/20, від 31 березня 2021 року у справі № 640/18024/20, від 30 листопада 2022 у справі № 640/14282/19. 
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає помилковим висновок суду першої інстанції про непоширення юрисдикції адміністративного суду на спір щодо оскарження постанови приватного виконавця про стягнення основної винагороди у господарській справі, що у свою чергу свідчить і про помилковість висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження та застосування п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, що призвело до порушення норм процесуального права і постановлення передчасної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у цій справі.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у відкритті провадження допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів ст. 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 313, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

постановив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі № 380/22787/23 – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.  

Головуючий суддя	 	О. М. Гінда 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 29.11.2023.