ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6168/23 Справа № 216/6390/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста  О. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді                Корчистої О.І.
суддів:                         Агєєва О.В., Кішкіної І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №216/6390/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, 
за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Кривбасводоканал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд»,
на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» (далі за текстом КП «Кривбасводоканал») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
В обґрунтування позову зазначала, що 05 липня 2018 року сталось залиття фекальними масами її квартири АДРЕСА_1 .
05 липня 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» (далі за текстом ТОВ «Дивобуд») було складено Акт №47 обстеження квартири позивача, згідно якого було виявлено залиття фекальними масами квартири позивача та встановлено, що залиття сталось через дії КП «Кривбасводоканал», яке для відключення боржників по холодному водопостачанню та водовідведенню у квартирі АДРЕСА_2 цього ж будинку 26 червня 2018 року застосувало систему «Спрут» (предмет у вигляді резинового м`яча), який випав та застряг у перекритті між першим поверхом та підвалом та перекрив каналізацію по стояку квартири АДРЕСА_3 (позивача), що призвело до підтоплення каловими масами вказаної квартири.
Посилаючись на те, що залиттям їй було спричинено матеріальну шкоду, яка полягає у псуванні речей та ремонту в квартирі, уточнивши позовні вимоги (т.І, а.с. 48-50), просила стягнути з КП «Кривбасводоканал» на її користь 70 000 гривень.
Також зазначала, що залиттям їй було спричинено моральну шкоду, яку позивач оцінила в грошовому еквіваленті в сумі 50 000 гривень та, уточнивши позовні вимоги (т.І, а.с. 48-50), просила стягнути з відповідача КП «Кривбасводоканал» на її користь. 

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 грудня 2020 року клопотання КП «Кривбасводоканал» про залучення до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Дивобуд» задоволено та залучено ТОВ «Дивобуд» в якості співвідповідача по справі.
Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто солідарно з КП «Кривбасводоканал», ТОВ «Дивобуд» на користь ОСОБА_1 70 000 гривень у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 20000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, заподіяних залиттям квартири. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з КП «Кривбасводоканал», ТОВ «Дивобуд» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 925,05 гривень з кожного та витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 3132 гривень з кожного.
В апеляційній скарзі КП «Кривбасводоканал», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року в частині задоволених позовних вимог до КП «Кривбасводоканал» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до КП «Кривбасводоканал».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що наданий письмовий доказ у вигляді Акту обстеження квартири від 06 липня 2018 року не відповідає вимогам Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій.
Доказів на підтвердження вини підприємства у спричиненні матеріальної та моральної шкоди позивачем не надано.
Також вказує, що судом першої інстанції необґрунтовано визначено наявність підстав для стягнення з відповідача КП «Кривбасводоканал» моральної шкоди.
В апеляційній скарзі ТОВ «Дивобуд», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року в частині задоволених позовних вимог до ТОВ «Дивобуд» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог до ТОВ «Дивобуд».
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що, в порушення ст.51 ЦПК України. суд першої інстанції залучив їх в якості співвідповідача, задовольнивши клопотання відповідача КП ««Кривбасводоканал» про залучення співвідповідача, а не позивача, як то передбачено процесуальним законом. Також зазначає, що судом першої інстанції не було розглянуто їх клопотання про зміну процесуального статусу на третю особу. Суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки вимоги до ТОВ «Дивобуд» ОСОБА_1 не заявлялись. Також вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою письмовий доказ у вигляді Акту про залиття від 05 липня 2018 року, згідно якого встановлено причину залиття – дії КП «Кривбасводоканал». Також не знайшло своє підтвердження єдність дій відповідачів у завданні шкоди. 
У відзиві на апеляційну скаргу КП «Кривбасводоканал» співвідповідач ТОВ «Дивобуд» просить у задоволенні апеляційної скарги КП «Кривбасводоканал» відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги КП «Кривбасводоканал» та ТОВ «Дивобуд» підлягають залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст.13 і 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Рішення суду першої інстанції в повній мірі відповідає вказаним вимогам закону.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження спричинення їй матеріальної шкоди та підтверджено її розмір, а також під час розгляду справи доведено протиправність поведінки заподіювачів шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Задовольняючи частково позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди суд першої інстанції врахував характер і обсяг заподіяної залиттям квартири шкоди, а також поведінка відповідачів, які не намагалися добровільно відшкодувати спричинену ними шкоду, залиття квартири безумовно негативно вплинуло на спосіб життя позивача, а невирішеність питання викликає в неї моральні страждання, а тому дійшов до висновку про наявність підстав для визначення розміру моральної шкоди в грошовому еквіваленті в розмірі 20 000 гривень.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_4 .
Також судом встановлено, що згідно акту ТОВ «Дивобуд» №47 від 06 липня 2018 року в квартирі АДРЕСА_4 сталося залиття квартири водою з фекальними масами, зокрема в акті зазначено наступне: «Акт складено за зверненням мешканців кв. АДРЕСА_3 про те, що 05 липня 2018 року, о 16.25 год. мешканцями квартири АДРЕСА_3 було виявлено підтоплення квартири водою з фекальними масами. Вода стояла по всій квартирі: кухня, ванна, туалет, кімната, коридор і витікала на сходову площадку до ліфта 1-го поверху. Факт затоплення зафіксовано мешканцями на мобільний телефон. У воді перебувало: меблі, техніка, взуття, інструмент, кабель, доріжки, що лежать на підлозі. Нижня частина міжкімнатних дверей розбухла. При обстеженні трубопроводу каналізації в підвалі по стояку в кв. АДРЕСА_3 сантехніком ТОВ «Дивобуд» було вилучено з труби предмет (червоний м`яч), застосовуваний КП «Міськводоканалом» для відключення боржників по холодній воді і водовідведенню системою «Спрут». 26 червня 2018 року по стояку квартири АДРЕСА_3 працівниками КП «Міськводоканал» була відключена кв. АДРЕСА_2 за борги по холодній воді і водовідведенню системою «Спрут». З невідомих причин цей предмет з кв. АДРЕСА_2 випав, застряг в перекритті між 1-им поверхом і підвальним приміщенням і перекрив вихід каналізації по стояку кв. АДРЕСА_3 , що призвело до підтоплення кв. АДРЕСА_3 . Про те, що трапилося диспетчер ТОВ «Дивобуд» повідомила контролерові КП «Міськводоканалу».
03 жовтня 2018 року позивач звернулась до КП «Кривбасводоканал» з претензією про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями представників підприємства.
31 жовтня 2018 року КП «Кривбасводоканал» повідомило позивача, що підстави для відшкодування шкоди відсутні.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-3/8 від 24 січня 2020 року загальна сума матеріальної шкоди, яка завдана підтопленням майна фекальними масами склала 80219 гривень.
Також судом першої інстанції допитано свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поясненнями яких підтверджено встановлені судом обставини.
Крім цього судом встановлено, що ТОВ «Дивобуд» є управителем будинків, споруд та прибудинкової території у Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, у тому числі за адресою: АДРЕСА_5 . Послуги з утримання будинків та прибудинкової території надаються в порядку ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №150 від 10 серпня 2004 року «Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд», Наказу Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року «Про затвердження Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій».
Відповідно до ст.1 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку, фізична особа підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором зі співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до змісту статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно положень статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Пунктом 2 та 3 ч.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець комунальної послуги це суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.
Зі змісту п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вбачається, що послуга з управління багатоквартирним будинком включає, зокрема, утримання спільного майна багатоквартирного будинку, у тому числі обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем).
Відповідно до ч.4 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на управителя багатоквартирного будинку покладений обов`язок забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.
Згідно п.1 ч.3 ст.10 цього ж Закону до ціни послуги включається, зокрема, витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем.
Відповідно до постанови КМУ від 20 червня 2009 року №529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, входить технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем.
Згідно ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний: здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.
Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», встановлено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена у додатку №4.
Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що послуга з управління багатоквартирним будинком включає, зокрема, утримання спільного майна багатоквартирного будинку, у тому числі обслуговування внутрішньобудинкових систем.
Доводи відповідачів про те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів неправомірних дій КП «Кривбасводоканал» та ТОВ «Дивобуд» щодо залиття квартири позивача, що позивачем не доведено факт спричинення їй матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири по вині відповідачів, колегія суддів апеляційного суду відхиляє, оскільки вони були предметом розгляду судом першої інстанції, що відображено в судовому рішенні.
Факт завдання позивачу матеріальних збитків, пов`язаних з пошкодженням її майна у зв`язку з затіканням каналізаційних витоків у її квартиру суд першої інстанції встановив на підставі акта від 06 липня 2018 року, складеного та підписаного комісією у складі майстра, сантехника та власниці затопленої квартири, а також ОСОБА_5 , письмових висновків судово-товарознавчої експертизи №СЕ-3/8 від 24 січня 2020 року та пояснень допитаних в судовому засіданні свідків.
У роз`ясненні Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття від 29 грудня 2009 року №12/20-11-1975, зазначено, що «факт залиття квартири та його наслідків фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної сторони є обов`язковою».
Отже, висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відшкодування відповідачами спричиненої позивачу матеріальної шкоди ґрунтуються на фактичних об ставниках справи, які повно та всебічно були встановлені судом під час розгляду справи по суті.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «Дивобуд» щодо відсутності підстав для стягнення з них спричиненої шкоди не обґрунтовані. 
Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 №4 визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Як зазначено у пункті 53 постанови Верховного Суду від 01 квітня 2020 року по справі №821/1841/17, практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Тобто в разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).
Так, судом встановлено, що в результаті залиття квартири, власником якої є позивач, із вини відповідачів було пошкоджено належне позивачці майно, було пошкоджено квартиру, що в свою чергу спричинило їй моральну шкоду, розмір якої визначено судом першої інстанції в сумі 20 000 гривень.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідачів моральної шкоди, як і погоджується з присудженою судом сумою моральної шкоди, яку суд визначив, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.
Доводи апеляційної скарги ТОВ «Дивобуд» щодо відсутності підстав для стягнення з них спричиненої позивачу шкоди через не уточнення позивачкою позовних вимог є необґрунтованими, оскільки судом першої інстанції залучено ТОВ «Дивобуд» в якості співвідповідача та вірно встановлено наявність вини обох відповідачів у спричиненні шкоди.
Інші доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Отже, колегія суддів апеляційного суду вважає, що, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до п.п «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційні скарги залишені без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.  374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги Комунального підприємства «Кривбасводоканал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дивобуд» залишити без задоволення.
Рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:  

Повний текст постанови складено 14 листопада 2023 року.

Головуючий О.І. Корчиста