ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року 
м. Київ

справа №580/4773/21
адміністративне провадження № К/990/35802/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 580/4773/21
за позовом  ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про стягнення середнього заробітку,
за касаційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року, прийняту в складі головуючого судді Гаращенка В.В., та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року, прийняту в складі колегії суддів: судді-доповідача Вівдиченко Т.Р., суддів  Аліменка В.О., Кузьмишиної О.М.
У С Т А Н О В И В :
І. Короткий зміст позовних вимог
1.          У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому, просила:
-          стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 втрачену заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 16.04.2016 по 11.09.2020 з врахуванням коригування на коефіцієнт її підвищення в розмірі 661939,24 грн;
-          стягнути з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі у розмірі 132003,83 грн.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
2.          Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю: стягнуто з Державної фіскальної служби України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з врахуванням коригування на коефіцієнт її підвищення за період з 16.04.2016 по 11.09.2020 в розмірі 661939 з відрахуванням податків, зборів та обов`язкових платежіва, а також стягнуто середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в частині поновлення на роботі у розмірі 132003 грн. 83 коп.
3.          29 листопада 2022 року на виконання вказаного рішення суду позивачу видані виконавчі листи.
4.          24 липня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, в якій позивач просила замінити боржника Державну фіскальну службу України по виконанню рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2021 року у справі № 580/4773/21 на правонаступника - Державну податкову службу України.
5.          Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про заміну боржника задоволено: замінено сторону боржника у виконавчих листах, виданих 29.11.2022 Черкаським окружним адміністративним судом у справі № 580/4773/21, а саме: Державну фіскальну службу України на її правонаступника - Державну податкову службу України (04653, м. Київ, Львівська площа, 8, код ЄДРПОУ 43005393).
6.          Задовольняючи заяву позивача суд першої інстанції, із висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» від 18 грудня 2018 року № 1200 Державна податкова служба України є правонаступником, в тому числі, обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України.  
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.          Не погоджуючись із ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, Державна податкова служба України подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих листах.
8.          В обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник зазначає про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
9.          Касатор зазначає, що постанова Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво Державної податкової служби України, тобто про перехід до Державної податкової служби України функцій Державної фіскальної служби України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску. Однак спір у цій справі не стосується публічно-владних функцій, переданих Державній податковій службі України, і на момент вирішення судом питання про заміну відповідачів до реєстру не був унесений запис про припинення Державної фіскальної служби України, а тому висновок про вибуття відповідача і наявність підстав про його заміну є передчасним.
10.          Скаржник зауважує, що судові рішення у цій справі ухвалені без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 803/130/16, від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18.
IV. Позиція інших учасників справи
11.          Позивач правом на подання до суду відзиву на касаційну скаргу не скористався.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
12.          Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Уханенка С.А. від 31 жовтня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Державної податкової служби України на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року.
13.          Підставою для відкриття касаційного провадження є оскарження судових рішень, зазначених у частині другій статті 328 КАС України та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права.
14.          Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 13 грудня               2023 року  справу призначено до розгляду в письмовому провадженні на 14 грудня 2023 року.
VІ. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції
15.          За приписами частин першої та третьої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
16.          Ухвалу суду за результатами вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження може бути оскаржено в порядку, встановленому цим Кодексом.
17.          Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України).
18.          З наведеного слідує, що виконавче провадження є однією зі стадій судового провадження, яка завершує його. Ця стадія розпочинається з набрання судовим рішенням законної сили або за інших умов, встановлених законом. Сторони судового провадження на стадії виконавчого провадження набувають відповідного процесуального статусу, користуються правами та несуть певні обов`язки, зумовлені таким статусом сторони. Заміна сторони виконавчого провадження є прийнятною, зокрема, у правовідносинах, що допускають правонаступництво.
19.          Статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України закріплені положення стосовно процесуального правонаступництва та указано, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
20.          Постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074 затверджено Порядок здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади (далі - Порядок № 1074).
21.          Згідно з пунктами 5 та 6 Порядку № 1074 здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Права та обов`язки органів виконавчої влади переходять: у разі злиття органів виконавчої влади до органу виконавчої влади, утвореного внаслідок такого злиття; у разі приєднання одного або кількох органів виконавчої влади до іншого органу виконавчої влади - до органу виконавчої влади, до якого приєднано один або кілька органів виконавчої влади; у разі поділу органу виконавчої влади - до органів виконавчої влади, утворених внаслідок такого поділу; у разі перетворення органу виконавчої влади - до утвореного органу виконавчої влади; у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.
22.          За приписами пункту 8 Порядку № 1074, внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) органів виконавчої влади припиняється той орган виконавчої влади, майнові права та обов`язки якого переходять його правонаступникам.
23.          18 грудня 2018 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України".
24.          Відповідно до пункту 1 цієї постанови утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
25.          Також цією постановою (з урахуванням змін і доповнень, внесених постановою № 846 від 25 вересня 2019 року) визначено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок). 
26.          Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності (абзаци другий, четвертий пункту 2 постанови).
27.          Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України (абзац шостий пункту 2 постанови).
28.          Розпорядженням від 21.08.2019 № 682-р «Питання Державної податкової служби» Кабінет Міністрів України погодився з пропозицією Міністерства фінансів України щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою України покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 «Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України» функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
29.          Таким чином, постанова Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 № 682-р свідчать про компетенційне адміністративне (публічне) правонаступництво Державної податкової служби України, тобто про перехід до Державної податкової служби України функцій ДФС України у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску.
30.          Водночас суди попередніх інстанцій не врахували, що спір у цій справі виник у відносинах публічної служби і стосується виплати на користь позивача недоплаченої заробітної плати, отже спір не стосується публічно-владних функцій у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску чи інших функцій, що були передані Державній податковій службі України відповідно до вищевказаних нормативних актів.
31.          У такому випадку заміна Державної фіскальної служби України як боржника (відповідача) може мати місце виключно у випадку фактичного його вибуття унаслідок припинення. 
32.          Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 826/9815/18, від 13.10.2021 у справі № 803/130/16, від 06.10.2022 у справі                                   № 600/2258/21-а, від 15.12.2022 у справі № 826/8906/15, від 24.01.2023 у справі № 300/7605/21, від 31.01.2023 у справі № 380/4967/22, від 01.03.2023 у справі №120/14457/21-а, від 26.10.2023 у справі № 240/3354/21,  і підстав для відступу від такого висновку колегія суддів Верховного Суду не вбачає.
33.          Відповідно до частини першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.
34.          На момент вирішення судами попередніх інстанцій питання про заміну відповідача, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запис про припинення Державної фіскальної служби України був відсутній, наразі вказана юридична особа перебуває у стані припинення. 
35.          Ураховуючи викладене колегія суддів Верховний Суд зазначає, що оскільки предмет спору у цій справі не стосується публічно-владних функцій, переданих Державній податковій службі України, і на момент вирішення судами питання про заміну відповідача у справі до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не був унесений запис про припинення Державної фіскальної служби України, висновки судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для заміни боржника (відповідача) у справі правонаступником є помилковими. 
36.            За таких обставин доводи скаржника про неправильне застосуваннями судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час касаційного перегляду оскаржуваних судових рішень.
37.          Відповідно до частини першої статті 351 Кодексу адміністративного судочинства  України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
38.          На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих листах від 29 листопада 2022 року № 580/4773/21.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в :
1.          Касаційну скаргу Державної податкової служби України задовольнити.
2.          Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2023 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року у справі                   № 580/4773/21 скасувати.
3.          У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у виконавчих листах від 29 листопада 2022 року № 580/4773/21 відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                      О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                 О.Р.Радишевська
                                                                                С.А.Уханенко