УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №278/970/23 Головуючий у 1-й інст. Татуйко Є.О. 
Категорія 99 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді:         Талько О.Б., 
суддів:                         Шевчук А.М., Коломієць О.С.,
за участю секретаря     Кузьменко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 278/970/23  за заявою ОСОБА_1  про встановлення факту,  що має юридичне значення, заінтересовані особи - Житомирський районний центр комплектування та соціальної підтримки Житомирської області та Міністерство оборони України, за апеляційною скаргою  Міністерства оборони України на рішення  Житомирського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Татуйка Є.Б.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій зазначила, що є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказує, що з 2 квітня 2022 року її сина направлено до лав Збройних Сил України, у військову частину НОМЕР_1 , для оперативного доукомплектування військ в період дії воєнного стану. У травні 2022 року він проходив військову службу у навчальному центрі « Десна», розташованому в смт Десна Чернігівської області, на посаді командира відділення самохідно-артилерійського дивізіону.
ОСОБА_1 зазначає, що 22 червня 2022 року вона отримала сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що її син зник безвісти 17 травня 2022 року, під час ракетного обстрілу навчального центру військами російської федерації.
Відповідно до результатів службового розслідування, проведеного 16 червня 2022 року уповноваженими особами в/ч НОМЕР_2 , встановлено, що 17 травня 2022 року, близько 4 год. 29 хв., збройними силами рф був нанесений ракетний удар по військовому містечку , в результаті якого було частково зруйновано казарми, в яких проживали військовослужбовці. Внаслідок ракетного удару та руйнування будівель загинули, зникли безвісти та зазнали поранень військовослужбовці військових частин.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 №538 від 1 серпня 2022 року її сина ОСОБА_2 визнано безвісти відсутнім військовослубовцем, під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини та внаслідок нанесення противником удару 17 травня 2022 року.
За фактом безвісти зникнення її сина порушено кримінальне провадження, яке на даний час триває.
На звернення до УСБУ в Чернігівській області щодо здійснення вказаного кримінального провадження її повідомлено про те, що згідно з висновками ДНК співпадіння з ОСОБА_2 не встановлено.
Заявниця також вказує, що з метою отримання свідоцтва про смерть сина вона звернулася з відповідною заявою до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ). Однак, їй було відмовлено у видачі зазначеного документа та роз`яснено, що у даному випадку необхідно встановити факт смерті сина в судовому порядку.
Враховуючи вищезазначене, просила встановити факт смерті її сина ОСОБА_2 , який зник безвісти 17 травня 2022 року у населеному пункті Десна Чернігівської області, під час ракетного удару з боку країни-агресора російської федерації.
Також просила вважати смерть сина пов`язаною із захистом Батьківщини.
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2023 року заяву задоволено.
Встановлено факт, що має юридичне значення про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Буймир Житомирського району Житомирської області, виконуючи обов`язки із захисту Батьківщини в населеному пункті Десна Чернігівської області, загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 під час ракетного удару російської федерації.
В апеляційній скарзі Міністерство оборони України, просилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що нормами статті 46 ЦК України визначено, що рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: відсутність особи в місці її постійного проживання; відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припускати її загибель від певного нещасного випадку — протягом шести місяців.
Частиною другою даної норми також визначено, що у разі, коли особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, вона може бути оголошена судом померлою лише після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Однак, вказані положення цивільного законодавства не були застосовані судом першої інстанції, який встановив даний юридичний факт до спливу законодавчо встановленого шестимісячного строку від дня закінчення воєнних дій.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом статті 82 ЦПК України, є обставина, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України « Про правововий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 5 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався й триває на даний час.
Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих чи немайнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.
Відповідно до частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами ( якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання ( перебування) заявника.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином заявниці.
З 20 квітня 2022 року ОСОБА_2 направлено до лав Збройних Сил України у військову частину НОМЕР_1 для оперативного доукомплектування військ в період дії воєнного стану та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової та мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань.
22 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_4 повідомлено ОСОБА_1 про те, що її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був призваний на військову службу, безвісти зник 17 травня 2022 року в навчальному центрі “Десна” під час ракетного обстрілу учбового центру російською федерацією.
Наявний в матеріалах справи наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 16 червня 2022 року №170 містить інформацію про те, що в результаті проведення службового розслідування було встановлено, що 17 травня 2022 року, близько 4 год. 29 хв, збройними силами російської федерації був нанесений ракетний удар по військовому містечку № НОМЕР_3 АДРЕСА_1 , в результаті якого було частково зруйновано казарми, в яких проживали військовослужбовці військових частин.
Внаслідок ракетного удару та руйнування будівель загинули, зникли безвісти та зазнали поранень військовослужбовці військових частин. Причинами та умовами , що сприяли вчиненню правопорушення, є нанесення ракетного удару представниками військових формувань та іншими підрозділами російської федерації по казармах, в яких на час влучання ракет розміщувався особовий склад військових частин.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 1 серпня 2022 року №538 молодшого сержанта ОСОБА_2 визнано безвісти відсутнім військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, та внаслідок нанесення ворогом ракетного удару 17 травня 2022 року.
Матеріали справи також свідчать, що заявниця зверталася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) з метою здійснення державної реєстрації смерті сина, який безвісти зник 17 травня 2022 року.
Листом від 17 лютого 2023 року Відділ реєстрації актів цивільного стану відмовив у проведенні державної реєстрації смерті та повідомив про необхідність встановлення факту смерті ОСОБА_2 в судовому порядку.
Отже, заявниця позбавлена можливості у позасудовий спосіб підтвердити факт смерті сина та отримати свідоцтво про смерть й скористатися наданими їй цивільними, сімейними та соціальними правами. 
Суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_1 надано достатні та належні докази на підтвердження факту смерті її сина в навчальному центрі “ Десна” в смт Десна Чернігівської області, під час ракетного обстрілу центру військами російської федерації.
Доводи апеляційної скарги про те, що суд не застосував положення статті 46 ЦК України не спростовують висновків суду, оскільки заявниця просила встановити факт смерті сина згідно з положеннями пункту 8 частини першої статті 315 та частини першої статті 317 ЦПК України, а не вирішити питання про оголошення його померлим згідно з вимогами статті 46 ЦК України.
Таким чином, відсутні підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 259,268,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 21 квітня 2023 року, - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: