ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

17 жовтня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/12531/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Божко Л.А. (доповідач),
                               суддів:  Олефіренко Н.А., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області  на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 27.05.2022 в адміністративній справі №280/12531/21 (суддя Бойченко Ю.П.) за позовом   ОСОБА_1        до  Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,- 

в с т а н о в и В:
          
У  грудні  2021 року  до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1  до Головного управління ДПС у Запорізькій, в якій позивач просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 29.06.2021 №0773582-2406-0829.
Рішенням Запорізького  окружного адміністративного суду від 27.05.2022  адміністративний позов задоволено.
Не погодившись з рішенням суду, Головним управління ДПС у Запорізькій області  області  подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач  просить скасувати рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 27 травня 2022 р. у даній  справі , як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що згідно з даними Реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, наявних в ІТС “Податковий блок”, ОСОБА_1 є власником квартири загальною площею 77,25 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Посилається на приписи Податкового кодексу України, Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5, та зауважує, що оподаткуванню підлягає загальна площа квартири з урахуванням наданої пільги (пп. 266.4.1 п.266.4 ст.266) - 60 кв.м. та відповідної ставки податку. На підставі вищенаведеного ГУ ДПС у Запорізькій області сформовано податкове повідомлення-рішення форми “Ф” від 29.06.2021 №0773582-2406-0829
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи,  ОСОБА_1 на праві приватної власності належить об`єкт нерухомості, відмінний від земельної ділянки - квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 77,25 кв.м. Спору про те, що позивач не має у власності інших об`єктів нерухомості, відмінних від земельної ділянки, між сторонами не існує.
Головним управлінням ДПС у Запорізькій області прийнято податкове повідомлення-рішення форми “Ф” від 29.06.2021 №0773582-2406-0829, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем “податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості” за 2020 рік у сумі 791,10 грн.
Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин, які регулюються  Податковим кодексом України  (ПК України).
Відповідно до пп.  266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка ( пп.  266.2.1  п.  266.1 ст. 266 ПК України). Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п.266.2.1  п.  266.1 ст. 266 ПК України).  Відповідно до підпункту  266.4.1 пункту 266.4 статті 266 ПК України  база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно з підпунктом  266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 за №5 "Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)" затверджено Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки). До вказаного Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки), затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5  внесено зміни Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49. Відповідно до Положення про податок на майно, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: -квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв. метрів; -будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв. метрів; - різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири /квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв. метрів). Також, згідно з Положенням про податок на майно, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири /квартир та житлового будинку / будинків, в тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Отже, рішення Запорізької міської ради від 26.02.2016 №30 є нормативно-правовим актом, приписи якого зокрема змінюють для позивача права та обов`язки, є способом реалізації владних управлінських функцій радою як суб`єктом владних повноважень у відповідності до комплексного правового регулювання в межах розсуду цього органу, з урахуванням інтересів членів територіальної громади та кожного члена цієї громади, а також згідно з приписами підпункту  266.4.2 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України.  Дане рішення не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим як для позивача, так і для відповідача у справі.
Слід звернути увагу на те, що предметом оскарження у цій справі є виключно податкові повідомлення-рішення відповідача, прийняті ним на виконання своїх функцій шляхом реалізації повноважень, передбачених підпунктом  20.1.18 пункту 20.1 статті 20  та підпунктом  266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України  щодо визначення податкового зобов`язання.
Правомірність рішення органу місцевого самоврядування, яким змінився порядок застосування пільги зі сплати податку до об`єкту оподаткування, при цьому сама пільга не скасовувалась, не є предметом оскарження в цій справі, повноваження міських (селищних, сільських) рад в частині встановлення місцевих податків і зборів хоча і визначені в тому числі  Податковим кодексом України, проте є виключною «правовстановлюючою» компетенцією цих органів, правомірність реалізації якої не має перевірятися в межах цієї справи (див. правовий висновок Верховного Суду у справі  №825/1496/17).
Як встановлено судом першої інстанції, загальна площа нерухомого майна позивача не перевищує 120 кв.м., у зв`язку з чим підстави для нарахування податку на нерухоме майно - відсутні.
Частиною 1  статті 9 КАС України  передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1  ст.77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. Згідно ч.2  ст.77 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідач у справі не довів суду правомірності своїх рішень, а тому у суду першої інстанції були підстави для задоволення позовних вимог і скасування таких рішень.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст.  308,  311,  315,  316,  321,  322,  325,  328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області  - залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького  окружного адміністративного суду від 27.05.2022    - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках  та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров