ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 р.	Справа № 642/964/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Катунова В.В. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Гримайло А.М., м. Харків, повний текст складено 23.08.23 по справі № 642/964/23 за позовом          ОСОБА_1           до         Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції                 про скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,  серії ЕАС №6544003 від 14.02.2023.
Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано постанову серії ЕАС №6544003 від 14.02.2023 в справі про адміністративне правопорушення, що зафіксоване не в автоматичному режимі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Зобов`язано Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції повернути ОСОБА_2 посвідчення водія.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні  позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові рішення Київського районного суду міста Харкова від 10.12.2022 замість Київського районного суду міста Полтави від 10.01.2022, не спростовує вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення та є опискою. Основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено доказами: відеоматеріалами та наявністю постанови Київського районного суду міста Полтави від 10.01.2022 у справі № 552/8469/22, яка станом на час винесення оскаржуваної постанови інспектором набрала законної сили, відсутність яких виключала б склад наведеного адміністративного правопорушення. 
За приписами ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283,285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1ст. 268 КАС України).
Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2ст. 268 КАС України).
У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання шляхом   направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу. Позивач повідомлений про розгляд справи за відомими суду номером телефону.
Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3ст. 268 КАС України).
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,   переглянувши справу за наявними у ній доказами та       перевіривши законність і обґрунтованість   рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено  та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6544003, винесеною 14.02.2023 інспектором роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Лимаренком Володимиром Олександровичем (далі - інспектор) внаслідок порушення позивачем п.2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень 00 копійок.
Не погодившись із вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.  
Скасовуючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з того, що інспектор у фабулі послався на неіснуючу постанову суду, що на думку суду свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за частиною четвертою статті 126 КУпАП. 
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Правила дорожнього руху у відповідності до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до підпункту "а" пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Згідно з підпунктом "а" пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.
У відповідності до ч. 1 ст. 126 КУпАП відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Положеннями ч. 4 ст. 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6544003, винесеною 14.02.2023 інспектором роти № 4 батальйону № 4 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Лимаренком Володимиром Олександровичем  внаслідок порушення позивачем п.2.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною четвертою статті 126 КУпАП.
Згідно цієї постанови до ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України, застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн. з зазначенням, що 14.02.2023 року о 11-46 год. 44 с. по вул. Конєва, 21 водій ОСОБА_1 , здійснював поворот ліворуч з трамвайних рейок попутного направлення при наявності дорожнього знаку 5.16. При перевірці документів водій був позбавлений права керування Київським районним судом м. Харкова від 10.12.2022, чим порушив п. 2.1.а ПДР України (керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування). 
З огляду на матеріали справи (а.с.33-36)  колегія суддів встановила, що постановою Київського районного суду м. Полтави від 10.01.2023 у справі № 552/8469/22 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі  17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Постановою Полтавського апеляційного суду від 03.02.2023 апеляційну скаргу позивача повернуто у зв`язку з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови суду про притягнення особи до адміністративної відповідальності, визначений ч. 2 ст. 294 КУпАП.
Отже, вказана постанова Київського районного суду м. Полтави від 10.01.2023 у справі № 552/8469/22 набрала законної сили 20.01.2023.
Відповідно до ст. 317 та ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.
Таким чином колегія суддів вважає, що станом на 14.02.2023 позивач не мав права керування транспортними засобами, оскільки постановою Київського районного суду м. Полтави від 10.01.2023 у справі № 552/8469/22 позивача позбавлено права керування транспортним засобом на один рік. З наведеного встановлено, що дії позивача мають склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України.
З постанови Київського районного суду м. Полтави від 10.01.2023 у справі № 552/8469/22 та постанови Полтавського апеляційного суду від 03.02.2023 вбачається, що позивачу та його представнику було відомо про наявність винесеного рішення, а також те, що вказана постанова набрала законної сили (зокрема представник позивача був присутній в судовому засіданні під час оголошення рішення суду від 10.01.2023). Від так позивач, знаючи про наявність рішення суду, яким його позбавлено права керування транспортним засобом, свідомо допустив порушення п. 2.1.а ПДР України, за що правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності.  
Аргументи позивача та висновки суду першої інстанції про те, що в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення від 14.02.2023 серія ЕАС  № 6544003 вказано рішення Київського районного суду м. Харкова від 10.12.2022, якого не існує, колегія суддів не приймає, оскільки зазначення у оскаржуваній постанові неправильного найменування суду, рішенням якого позивача позбавлено права керування транспортним засобом, не може бути підставою для скасування постанови, та не спростовує факт позбавлення права керування транспортним засобом позивача і правомірність внесення відомостей про це до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України.
Колегія суддів погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про відсутність порушень процедури прийняття оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду посадовою особою справи про притягнення позивача до відповідальності, та вважає, що допущена описка об`єктивно є суто формальним порушенням, яке  не впливає на його дійсність, а тому не може бути обставиною, яка звільняє від відповідальності. 
На підставі викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про правомірність оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,  серії ЕАС №6544003 від 14.02.2023.
Відповідно до  ст. 317 КАС України, підставами для скасування  судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема,    неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи,   колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції  задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 23.08.2023 по справі № 642/964/23  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	В.В. Катунов    І.М. Ральченко