ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2023 року
м. Харків
справа № 632/331/23
провадження № 22-ц/818/2020/23   
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 липня 2023 року ухваленого у складі судді Кочнєва О.В.,-
ВСТАНОВИВ:
В березні 2023 ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період лютий 2022 року –лютий 2023 року у розмірі 265274,60 грн, зазначивши при цьому, що розмір заборгованості зі сплати аліментів становить станом на 01.03.2023 становить 15639,00 грн, а стягнення аліментів відбувається на підставі виконавчого листа №632/2076/18, виданого Первомайським міськрайонним судом Харківської області 17.12.2019.
Підставою цього позивачка зазначила не виконання з боку відповідача обов`язку щодо належного виконання вищевказаного виконавчого листа, виданого на виконання рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24.07.2019 в частині що стосується спільної дитини сторін по справі – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутності поважних причин не надання такої допомоги.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.07.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення через недоведеність позовних вимог.
Рішення мотивовано тим, що специфікою даної справи є те, що заборгованість зі сплати аліментів станом на час вирішення справи з боку відповідача відсутня. Здійснений позивачкою розрахунок неустойки є вірним, станом на 01.03.2023 вона становила 265274,60 грн за період з 01.02.2022 до 28.02.2023. В той же час, враховуючи пряму вимогу закону щодо неможливості стягнення неустойки через не сплату аліментів у розмірі не більше 100 відсотків самої заборгованості зі сплати аліментів, підстав для її стягнення немає, оскільки станом на час постановлення рішення заборгованість зі сплати аліментів складає 0,00 грн. 
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права просила рішення скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з боржника на її користь пеню в розмірі 100% суми заборгованості по сплаті аліментів станом на 01.02.2023 в сумі 15619 грн.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд під час розгляду справи не врахував позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду викладену у постанові від19.01.2022 по справі № 711/679/21 провадження Ne 61-18434св21. Апелянт зазначила, що так як погашення заборгованості сталося після подачі позовної заяви, судом при винесенні 27.07.2023 допущено порушення норм матеріального права.
25.09.2023 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_2 в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення без змін. Відзив обґрунтований тим, що оскільки на час розгляду справи заборгованість зі сплати аліментів була відсутня, підстави для стягнення з нього неустойки відсутні.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 4 ч.1, ч.ч. 2, 4 ст. 376 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 24.07.2019 по справі №632/2076/18, провадження №2/632/45/19 було змінено розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки з 1000,00 грн щомісячно до повноліття ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частку від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду чинності і до досягнення дитиною повноліття (а.с.24-25), враховуючи вимоги частини третьої статті 183 Сімейного кодексу України з урахування досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 іншою дитиною, на користь якої вказаним рішенням стягувалися аліменти – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.24-25).
Станом на 01.03.2023 відповідач мав перед позивачем борг зі сплати аліментів у розмірі 15639,00 грн, що підтверджується довідкою №37 від 02.03.2023, складеною старшим державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аліною Венгер (а.с.6).
Вказаний борг зі сплати аліментів був відповідачем сплачений під час розгляду справи у суді першої інстанції (провадження №2/632/237/23)(а.с.17-21), у зв`язку з чим станом на 01.04.2023 відповідно до довідки №59/19.7-77 від 14.04.2023 за підписом начальника Первомайського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Олександра Пушкаря борг з аліментів перед позивачкою у відповідача відсутній (а.с.23).
Відповідно до частини другої статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України.
Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.
У статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.
Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).
У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.
Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць  та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені — 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня — за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.
Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені — 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Велика Палата Верховного Суду в постанові №333/6020/16 від 03.04.2019 зазначила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.
За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.
У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.
У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені — 1 %.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.
Враховуючи, що станом на день звернення, а саме 09.03.2023, ОСОБА_1 до суду першої інстанції з позовом про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів заборгованість існувала та становила станом на 01.03.2023 - 15639,00 грн, що підтверджується довідкою №37 від 02.03.2023, складеною старшим державним виконавцем Первомайського відділу державної виконавчої служби у Лозівському районі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Аліною Венгер (а.с.6) суд помилково відмовив в задоволенні позовних вимог.
Водночас апеляційний суд зазначає, що враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості, позовна заява підлягає частковому задоволенню та необхідно стягнути з ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період лютий 2022 року –лютий 2023 року у розмірі 15619 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень (Проніна проти України, № 63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, із постановленням нового про часткове задоволення позову.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ОСОБА_1 під час звернення до суду апеляційної інстанції сплатила судовий збір у розмірі 1611 грн, враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зазначена сума підлягає стягненню з Відповідача.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
Керуючись ст. ст.367,368,369,376,381- 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 липня 2023 року –скасувати. Ухвалити нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період лютий 2022 року –лютий 2023 року у розмірі 15619 (п`ятнадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) 1611 (одна тисяча шістсот одинадцять) грн судового збору сплаченого в суді апеляційної інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 12 жовтня 2023 року.
Головуючий                                                                О.Ю.Тичкова

Судді                                                                        О.В.Маміна

                                                                       Н.П.Пилипчук