ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року	  м. Одеса	Справа № 916/559/23	
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:
 головуючого судді Савицького Я.Ф.,
          суддів: Колоколова С.І.,
                                                          Разюк Г.П.,
секретар судового засідання – Андрущенко В.В.,
за участю представників учасників судового процесу:
від позивача: Семака В.Ю., за довіреністю;
від відповідача: Черкес В.О., за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі Південної філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (Адміністрація морського порту “Південний”)
на рішення Господарського суду Одеської області
від 19 червня 2023 року (повний текст складено 17.07.2023)
у справі №916/559/23
за позовом: Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі Південної філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (Адміністрація морського порту “Південний”)
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІС-Міндобрива”
про стягнення 12 559 477,15 грн., -

суддя суду першої інстанції: Бездоля Ю.С.
місце винесення рішення: м. Одеса, просп. Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області
Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.
В судовому засіданні 02.11.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 Державне підприємство “Адміністрація морських портів України” в особі Південної філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (Адміністрація морського порту Південний) (далі також - позивач, ДП «АМПУ») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІС-Міндобрива” (далі також - відповідач, ТОВ “ТІС-Міндобрива”, Підприємство) про стягнення з останнього 12  559 477,15 грн., з яких: 9 257 929,67 грн. основного боргу, 2 259 202,18 грн. пені, 106 596,19 грн. штрафу, 145 596,72 грн. 3% річних та 790 152,39 грн. інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором від 06.12.2005 №23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ “ТІС-Міндобрива” - причалу №17, що знаходиться на балансі ДП “АМПУ”, в частині сплати виставлених позивачем рахунків за лютий-липень 2022 року.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 у справі №916/559/23 (суддя Ю.С. Бездоля) у задоволенні позову Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі Південної філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (Адміністрація морського порту “Південний”) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ТІС-Міндобрива” 12 559 477,15 грн. відмовлено повністю.
Відмовляючи у задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що умовами договору від 06.12.2005 №23У-44 сторони погодили сплату Підприємством коштів за фактичне користування причалом №17. Водночас судом першої інстанції було встановлено відсутність у відповідача об`єктивної можливості такого користування в період з 24.02.2022 по 08.08.2022, що підтверджується розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №183-р; ПРИПами 83-91/22, 96-97/22 ВМСУ, 92/22 - Держгідрографії, 98-99/22 загроза піратства з боку суден ЧФ РФ в Чорному та Азовському морях; Сертифікатом №5100-23-1697 від 07.04.2023 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), висновком експерта №10-03/23 від 08.05.2023. Враховуючи вказане, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем було неправомірно нараховано відповідачу у вказаний період відповідну плату, а тому похідні вимоги щодо стягнення сум пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат також є безпідставними
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація морського порту “Південний”) звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 у справі №916/559/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ДП «АМПУ» зазначає, що оскаржуване рішення ґрунтується на власному трактуванні судом першої інстанції умов договору від 06.12.2005 №К23У-44, наслідком чого стало змінення судом істотних умов вказаного договору, що є порушенням норм чинного законодавства.
Узагальнені доводи апеляційної скарги полягають у наступному:
- висновки суду першої інстанції щодо обов`язку сплати коштів відповідачем тільки в період фактичного користування останнім причалом №17 не відповідає умовам договору, оскільки у даному випадку під користуванням необхідно розуміти передачу для використання відповідного об`єкту, тобто саме по собі перебування під управлінням ТОВ “ТІС-Міндобрива” частини цілісного майнового комплексу – причалу №17 свідчить про його використання Підприємством; 
- настання форс-мажорних обставин не є підставою для зміни умов договору та звільнення відповідача від виконання зобов`язання за договором. При цьому, Сертифікат ТПП був отриманий відповідачем 07.04.2023 – після відкриття судового провадження у даній справі;
- у Сертифікаті ТПП визначено період дії форс-мажорних обставин: з 24.02.2022 по 08.08.2022, однак ТОВ «ТІС-Міндобрива» здійснило сплату рахунку повністю за серпень 2022 року, що суперечить твердженню що в період з 01.08.2022 по 08.08.2022 діяли форс-мажорні обставини, та не відповідає позиції відповідача в частині не сплати повністю рахунку за лютий;
- при розгляді інших справ, предметом яких був Договір від 06.12.2005 № К23У-44, позиція відповідача полягала у тому, що Сторонами договору погоджений певний принцип розрахунку суми грошової компенсації за використання причалу-17, а саме на випадок падіння обсягів перевалки або інших форс-мажорних обставин, через які ТОВ «ТІС-Міндобрива» не зможе здійснювати свою господарську діяльність, на відповідача покладений обов`язок сплатити суму, що розраховується згідно з методикою (Додаток 1 до договору);
- згідно з останнім абзацом Додатку №1 до договору, за будь-яких обставин, сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою КМ України сума орендної плати за аналогічний об`єкт. Таким чином, в період дії договору ТОВ «ТІС-Міндобрива» зобов`язано сплачувати на підставі п. 2.4, п. 3.1 договору та останнього абзацу Додатку №1 до договору суму коштів в незалежності від наявності доходу, в іншому випадку для звільнення від оплати у ТОВ «ТІС-Міндобрива» є право на розірвання даного договору.
Більш детально доводи ДП «АМПУ», які відтворюють доводи позовної заяви, викладені в апеляційній скарзі.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі Південної філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (Адміністрація морського порту “Південний”) на рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 у справі №916/559/23 та призначено її розгляд на 02 листопада 2023 року о 10:00 год.
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 18.09.2023 задоволено заяву представника Південної філії ДП “АМПУ” (Адміністрація морського порту “Південний”) - адвоката Семаки В.Ю., про надання останньому можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів – через систему відеоконференцзв`язку “EasyCon”. Вирішено здійснювати розгляд справи в режимі відеоконференції.
02.10.2023 від ТОВ "ТІС-Міндобрива" до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому відповідач не погоджується з доводами останньої, вважає її безпідставною, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити в силі з огляду на те, що на думку відповідача, воно прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, з правильним встановленням всіх суттєвих обставин, які мають значення для справи, з дослідженням та оцінкою сторонами спору доказів,.
В обґрунтування своїх заперечень, які є аналогічними відзиву на позовну заяву, відповідач зазначає, що апеляційна скарга є безпідставною та такою, що не містить обґрунтованих посилань на обставини, які могли б свідчити про незаконність оскаржуваного рішення, оскільки ґрунтується на помилковому тлумаченні умов договору №К-23У-44, а зміна істотних умов договору відсутня. Водночас, на переконання ТОВ «ТІС-Міндобрива», саме позивач довільно тлумачить умови договору №К-23У-44 та ігнорує той факт, що жодною умовою останнього не передбачено обов`язку Підприємства здійснювати оплату у випадку, коли використання причалу №17 неможливо через обставини непереборної сили.
Зокрема, ТОВ "ТІС-Міндобрива" вважає, що судом було правильно встановлено настання обставин непереборної сили, які зробили об`єктивно неможливим використання причалу №17, а також виконання відповідачем обов`язку з управління перевалочним комплексом терміналу за його цільовим призначенням, у зв`язку із закриттям порту, що підтверджується, у тому числі інформацією диспетчерської служби АМПУ станом на 08:00 26.02.2022, згідно з якою вхід та вихід до порту «Південний» – закрито. Факт закриття входу та виходу до українських портів також підтверджується наявними у матеріалах справи ПРИПами 83-91/22, 96-97/22 ВМСУ у зв`язку з мінною небезпекою, 92/22 – Держгідрографії, 98-99/22 – загроза піратства з боку суден чорноморського флоту РФ в Чорному та Азовському морях. Отже, у період з 24.02.2022 по 08.08.2022 ТОВ «ТІС-Міндобрива» не використовувало причал №17 за його цільовим призначенням – не приймало судна для здійснення перевалки вантажів, а відтак не здійснювало платежі за користування. При цьому, незважаючи на початок війни та закриття порту «Південний», 06.05.2022 ТОВ «ТІС-Міндобрива» було сплачено плату за використання причалу №17 за лютий 2022 у розмірі 1.401.688,08 грн. з ПДВ, за період фактичного користування причалом №17 для виконання перевалки вантажів з 01.02.2022 по 24.02.2022.
Після відкриття порту «Південний» та відновлення торгівельного судноплавства, з 08.08.2022 ТОВ «ТІС-Міндобрива» здійснювало плату за користування причалом №17, оскільки здійснювало експлуатацію причалу №17 в межах роботи «Зернового коридору».
Отже, відповідач переконаний, що при розгляді даної справи ані судом першої інстанції, ані відповідачем не були змінені істотні умови договору. Натомість має місце настання обставин непереборної сили, які зробили об`єктивно неможливим використання причалу №17, а умовами договору (п. 2.4) передбачено, що оплата здійснюється саме за користування причалом №17. Жодним пунктом Договору про порядок користування не передбачено, що ТОВ «ТІС-Міндобрива» має вносити плату за користування у випадку, якщо використання причалу №17 неможливо з об`єктивних причин.
ТОВ «ТІС-Міндобрива» наголошує на тому, що посилання ДП «АМПУ» у позові, як на підставу існування у Відповідача обов`язку внесення оплати за Договором про порядок користування «незалежно від доходу» є необґрунтованим, оскільки фраза «незалежно від доходу» очевидно стосується випадку використання відповідачем причалу №17, однак не отримання доходів від такого використання, або отримання від використання незначного рівня доходів. Це логічна умова про покладення на відповідача комерційних ризиків отримання незначних доходів від використання перевалочного комплексу та причалу №17, які перебувають в управлінні ТОВ «ТІС- Міндобрива» відповідно до умов п. 2.1. Договору №К-23У-44. 
Однак «не отримання доходів» не є тотожним об`єктивній «неможливості використання майна», яке генерує цей дохід. Тому вимоги позивача вбачаються недобросовісною комерційною поведінкою, оскільки останній не тільки є стороною договору, але також є Адміністрацією морського порту «Південний» - спеціальним уповноваженим державою суб`єктом, якому достеменно відомо, що Державою було закрито можливість входу то виходу торговельних суден до/з акваторію порту «Південний». Позовні вимоги ДП «АМПУ» порушують принципи розумності та справедливості, на яких ґрунтується цивільне право.
В судовому засіданні 02.11.2023, яке проводилось в режимі відеоконференції, представник ДП «АМПУ» підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції – скасувати. Представник ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА" заперечував проти доводів апеляційної скарги та, виклавши свою правову позицію, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а оскаржуване рішення-без змін. 
Відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 02.11.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, 06.12.2005 між ТОВ “Трансінвестсервіс” (нині - ТОВ “ТІС-Міндобрива”) та МТП “Южний” (нині - ДП АМПУ в особі Південної філії) (Порт) був укладений договір №К23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ “Трансінвестсервіс” - причалу №17, що знаходиться на балансі Морського торгового порту “Южний”.
Відповідно до п.1.1. предметом даного договору є угода сторін про порядок володіння й використання цілісного майнового комплексу Підприємства, що знаходиться в спільній частковій власності Підприємства і Держави в особі Порта, який має частину комплексу - причал № 17 - на своєму балансі.
Дана угода не змінює сформовані відносини між сторонами, при яких частина майнового комплексу підприємства - причал №17 - знаходиться на балансі Порта (п.1.3 договору).
За п.п. 2.1, 2.4 договору при визначенні порядку користування й володіння єдиним майновим комплексом Підприємства сторони враховують, що комплекс призначений для здійснення перевантаження вантажів із залізничного транспорту на морський і назад за затвердженою технологічною схемою (вагон-склад-судно й судно-склад-вагон). Комплекс не може бути використаний у цивільному обороті роздільно, оскільки буде втрачене його цільове призначення. З огляду на названі обставини й сформовану історію взаємин, сторони погодилися, що управляти комплексом як єдиним об`єктом і використовувати його за цільовим призначенням має Підприємство. Підприємство зобов`язано незалежно від доходу, отриманого від використання об`єкта, щомісяця перераховувати за користування частиною комплексу - причалом №17, що знаходиться на балансі Порта, грошову суму, визначену у відповідності до п.3.1 договору.
У відповідності до п.3.1 договору Підприємство щомісяця, до 15 числа місяця, наступного за звітним, зобов`язується перераховувати Порту грошову суму за користування частиною майнового комплексу Підприємства, визначену за Методикою розрахунку, що є додатком до даного договору (додаток №1).
Згідно з п.п. 4.1-4.3 договору сторони відповідають за дотримання вимог даного договору згідно із чинним законодавством. За прострочення платежу, який передбачається за користування частиною комплексу Підприємства, підприємство сплачує Порту, у випадку прострочення більше 30-ти банківських днів, пеню у розмірі діючої подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Крім сплати пені, Порт має право вимагати від Підприємства сплати штрафу у розмірі 3% від суми заборгованості у випадку прострочення з боку Підприємства, починаючи з 18 банківського дня після закінчення звітного місяця.
Пунктом 7.1 договору встановлено, що останній набуває чинності після його підписання сторонами й діє до його припинення у порядку, встановленому законодавством України.
Додатком №1 до договору сторони погодили наступний порядок розрахунків за користування частиною цілісного майнового комплексу:
- плата за користування частиною комплексу встановлюється сторонами залежно від кількості оброблюваного вантажу на частині комплексу, що іменується причал №17, у наступних розмірах: оброблено вантажів, тисячі тон - розмір оплати, долари США за одну тону: до 100 - 0,50; до 120 - 0,45; до 140 - 0,40; до 160 - 0,35; до 180 - 0,30; до 200 - 0,25; понад 200 - 0,20;
- розміри плати за користування визначаються в доларах США та виплачуються в гривнях за курсом НБУ на момент оплати; податок на додану вартість у таблиці не враховується й оплачується Підприємством понад плату у відповідності до вимог законодавства;
- за будь-яких обставин, сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою КМ України сума орендної плати за аналогічний об`єкт.
01.12.2008 р. між ТОВ "Трансінвестсервіс", Морським торговим портом "Южний" та ТОВ "ТІС-МІНДОБРИВА", яке є законним правонаступником ТОВ  "Трансінвестсервіс", укладено додаткову угоду №3, якою сторонами погоджено перехід усіх прав та обов`язків ТОВ "Трансінвестсервіс" за договором №К23У44 від 06.12.2005 до ТОВ "ТІС-Міндобрива".
Також вказаною угодою сторонами було погоджено нову назву договору: "Договір №К23У-44 (3003/12) від 06.12.2005 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ "ТІС-Міндобрива" - причалу № 17, що знаходиться на балансі Морського торгового порту "Южний".
13.06.2023 між Державним підприємством “Адміністрація морських портів України” (Адміністрація) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ТІС-Міндобрива” (Підприємство) укладено додаткову угоду №9 до договору №К23У-44 від 06.12.2005, за якою, у зв`язку з реорганізацією ДП "МТП "Южний" шляхом виділу стратегічних об`єктів портової інфраструктури, іншого майна, прав та обов`язків стосовно них відповідно до розподільчого балансу від 13.06.2013 та акту приймання-передачі від 13.06.2013 та утворення внаслідок виділу Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 № 133-р, наказу Міністерства інфраструктури України від 19.03.2013 №163, а також переходом зобов`язань за договором від 06.12.2005 №К23У-44 до правонаступника - Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", сторони домовились про наступне:
- викласти назву договору в наступній редакції: договір від 06.12.2005 №К23У-44 (3003/12) про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ “ТІС-МІНДОБРИВА” - причалу №17, що знаходиться на балансі ДП “АМПУ”;
- також за умовами додаткової угоди №9 від 13.06.2013 було внесені відповідні зміни до преамбули договору та за текстом договору скорочення порт, порт Южний (в розумінні ДП “МТП “Южний”) читати як “адміністрація”.
01.07.2013 сторонами договору №К23У-44 від 06.12.2005 укладено додаткову угоду №10, якою викладено додаток №1 до договору в новій редакції та визначено, зокрема, наступний порядок розрахунків за користування частиною цілісного майнового комплексу: плата за користування частиною комплексу встановлюється сторонами залежно від кількості оброблюваного вантажу на частині комплексу, що іменується Причал № 17, у наступних розмірах: за обробку вантажу до 100 тисяч тонн - 4,0 долари США за одну тонну, до 120 - 3,6, до 140 - 3,2, до 160 – 2,8, до 180 – 2,4, до 200 – 2,0, понад 200 – 1,6. За будь-яких обставин, сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою КМ України сума орендної плати за аналогічний об`єкт.
Згідно з додатковою угодою від 18.07.2019 №13 до договору №К23У-44 від 06.12.2005 сторонами узгоджено змінити назву Южненської філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (адміністрація морського порту “Южний”) по тексту договору в усіх відмінках на назву - Південна філія Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (адміністрація морського порту Південний) та, відповідно, назву ЮФ ДП “АМПУ” (адміністрація МП “Южний”) замінити на - ПФ ДП “АМПУ” (адміністрація МП Південний).
24.02.2022 указом Президента України №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан.
Матеріали справи свідчать, що Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 25.02.2022 №183-р установлено з 25.02.2022 рівень охорони « 3» у морських та річкових портах України на період введення воєнного стану.
У матеріалах справи міститься Лист командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, в кому зазначено, що у відповідності до навігаційних попереджень: ПРИП 97/22 від 27.02.2022 оголошено заборонений для плавання район на підході до порту «Південний» у зв`язку з мінною небезпекою; ПРИП 108/22 від 19.03.2022 оголошено про небезпеку плавання в північно-західній частині Чорного моря у зв`язку з воєнною загрозою.
Листом Торгово-промислової палати України (ТПП) від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05:30 ранку 24.02.2022 строком на 30 діб відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”.
Разом з тим, з огляду на матеріали справи вбачається, що листом від 28.04.2022 №729/27-04-04/Вих позивач повідомив відповідача, що станом на 28.04.2022 у останнього наявна заборгованість у розмірі 3 344 194,29 грн. за використання причалу №17; для здійснення оплати направлено рахунки від 28.02.2022 №А40223 на суму 1 635 302,83 грн. та від 31.03.2022 №А40224 на суму 1 708 891,46 грн. разом з актами наданих послуг, а саме: за лютий 2022 - за користування причалом №17 на суму 1 635 302,83 грн.; за березень 2022 - за користування причалом №17 на суму 1 708 891,46 грн. (акти наявні у матеріалах справи).
Також у матеріалах справи містяться рахунки: №А40223 від 28.02.2022 на суму 1635302,83 грн.; №А40224 від 31.03.2022 на суму 1708891,46 грн. та докази направлення відповідачу вказаного листа.
06.05.2022 ТОВ “ТІС-Міндобрива” було сплачено плату за використання причалу №17 за лютий 2022 у розмірі 1 401 688,08 грн., у т.ч. ПДВ 20%, з урахуванням фактичного обсягу перевалки, здійсненої з 01 по 24 лютого 2022 року.
12.05.2022 у листі №775/27-04-04/Вих позивач надав відповідачу рахунок разом з актом виконаних послуг №А40225 від 30.04.2022 на суму 1 761 867,10 грн. для взаєморозрахунків з ПФ ДП “АМПУ”; також у вказаному листі заявлено в найкоротший термін здійснити сплату заборгованості у сумі 1 942 506,21 грн., а саме: залишок у сумі 2 33 614,75 грн. по рахунку №А40223 від 28.02.2022 на суму 1 635 302,83 грн. та рахунок №А40224 від 31.03.2022 на суму 1 708 891,46 грн. До вказаного листа додані позивачем та наявні в матеріалах справи: акт надання послуг за квітень 2022 за користування причалом №17 на суму 1 761 867,10 грн. та рахунок №А40225 від 30.04.2022 на суму 1 761 867,10 грн.; докази направлення відповідачу вказаного листа.
Листом від 21.06.2022 №882/27-04-04/Вих ПФ ДП “АМПУ” надіслало Підприємству рахунок разом з актом виконаних послуг №А40226 від 31.05.2022 на суму 1 809 437,51 грн. для взаєморозрахунків з позивачем; також у вказаному листі вимагається в найкоротший термін здійснити сплату заборгованості у сумі 3 704 373,31 грн., а саме: залишок у сумі 2 33 614,75 грн. по рахунку №А40223 від 28.02.2022 на суму 1 635 302,83 грн.; рахунок №А40224 від 31.03.2022 на суму 1 708 891,46 грн.; рахунок №А40225 від 28.02.2022 на суму 1 761 867,10 грн. До вказаного листа додані позивачем та наявні в матеріалах справи: акт надання послуг за травень 2022 за користування причалом №17 на суму 1 809 437,51 грн. та рахунок №А40226 від 31.05.2022 на суму 1 809 437,51 грн.; докази направлення відповідачу вказаного листа.
12.07.2022 позивач надіслав відповідачу претензію №931/27-01-05/Вих, в якій вимагав від Підприємства перерахувати на вказані рахунки кошти у загальному розмірі 5 513 810,82 грн. згідно вищенаведених рахунків: від 28.02.2022 №А40223 у розмірі 223 614,75 грн. (з урахуванням здійсненої часткової оплати); від 31.03.2022 №А40224 у розмірі 1 708 891,46 грн.; від 30.04.2022 №А40225 у розмірі 1 761 867,10 грн.; від 31.05.2022 №А40226 у розмірі 1 809 437,51 грн. Також відповідача було повідомлено, що у разі невиконання заявлених у цій претензії вимог, адміністрація морського порту «Південний» для стягнення зазначеної суми буде вимушена звернутись до господарського суду з покладенням усіх передбачений законом витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, на відповідача.
У листі від 15.07.2022 №945/27-04-04/Вих позивач надав відповідачу рахунок разом з актом виконаних послуг №А40227 від 30.06.2022 на суму 1 865 530,07 грн. для взаєморозрахунків з ПФ ДП “АМПУ” та вимагав здійснити сплату заборгованості у сумі 5 513 810,82 грн., а саме: залишок у сумі 233614,75 грн. по рахунку №А40223 від 28.02.2022 на суму 1 635 302,83 грн.; рахунок №А40224 від 31.03.2022 на суму 1 708 891,46 грн.; рахунок №А40225 від 28.02.2022 на суму 1761867,10 грн.; рахунок №А40226 від 31.05.2022 на суму 1 809 437,51 грн. До вказаного листа додані позивачем та наявні в матеріалах справи: акт надання послуг за червень 2022 за користування причалом №17 на суму 1 865 530,07 грн. та рахунок №А40227 від 30.06.2022 на суму 1 865 530,07 грн.; докази направлення відповідачу вказаного листа.
В свою чергу, відповідач листом від 08.08.2022 №0908/01 у відповідь на претензію позивача від 12.07.2022 №931/27-01-05/Вих повідомив, зокрема, що у зв`язку з російським військовим вторгненням на територію України, яке відбулось 24.02.2022 та воєнними діями, які продовжуються і на теперішній час, використання причалу №17 з 24.02.2022 стало об`єктивно неможливим; здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт не могло відбуватись у зв`язку з повним закриттям морського експорту з портів України; за відсутності можливості використовувати причал №17, експлуатація морського терміналу за його основним призначенням є неможливою, тобто фактичне блокування об`єкту, причалу №17, зумовило зупинку роботи терміналу, а відтак і відсутність можливості здійснювати платежі за період, коли об`єкт не використовувався; як тільки на терміналі ТОВ “ТІС-Міндобрива”, який використовує причал №17, розпочнеться завантаження та вихід суден, то ТОВ “ТІС-Міндобрива” матиме і юридичну, і фактичну можливість використовувати об`єкт портової інфраструктури та, відповідно, здійснювати всі платежі, передбачені договором, за період фактичного використання причалу №17.
Однак, позивач листом від 12.08.2022 №1041/27-04-04/Вих надав відповідачу рахунок разом з актом виконаних послуг №А40230 від 31.07.2022 на суму 1 878 588,78 грн. для взаєморозрахунків з ПФ ДП “АМПУ”; також у вказаному листі заявлено терміново здійснити сплату заборгованості у сумі 7 379 340,89 грн., у яку увійшли також вищезазначені рахунки позивача До вказаного листа додані наявні в матеріалах справи: акт надання послуг за липень 2022 за користування причалом №17 на суму 1 878 588,78 грн. та рахунок №А40230 від 31.07.2022 на суму 1 878 588,78 грн.; докази направлення відповідачу вказаного листа.
У листі від 20.09.2022 №2009/1 відповідач додатково повідомив позивача, зокрема, що відповідно до п.4-1 постанови Кабінету Міністрів України “Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану” від 27.05.2022 №634 за договорами оренди державного майна, чинними станом на 24.02.2022 або укладеними після цієї дати за результатами аукціонів, що відбулися 24.02.2022 або раніше, звільняються від орендної плати орендарі, які є портовими операторами та використовують майно, розташоване в морських портах Одеса, Чорноморськ, Південний, Миколаїв, Ольвія, Білгород-Дністровський, починаючи з 24.02.2022 і до моменту повного відновлення торговельного судноплавства або встановлення Кабінетом Міністрів України рівня охорони у зазначених морських портах нижче, ніж рівень « 3» у кожному із зазначених морських портів. На підставі вказаної постанови Кабінету Міністрів України, ТОВ “ТІС-Міндобрива” повідомило ДП «АМПУ» про відсутність у Підприємства обов`язку зі сплати коштів за договором за період з 24.02.2022 по 08.08.2022. Підприємство вказало про сплату 06.05.2022 за використання причалу №17 за лютий 2022 суми у розмірі 1 401 688,08 грн. за фактичний обсяг перевалки, здійсненої з 01.02.2022 по 24.02.2022 та зазначило про те, що 13.09.2022 ТОВ “ТІС-Міндобрива” було сплачено плату за використання причалу №17 за серпень 2022 у розмірі 1 899 253,26 грн., у т.ч. ПДВ 20%; у зв`язку з відновленням торговельного судноплавства і відкриттям морського шляху з порту «Південний» з 08.08.2022, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 13.09.2022 №1026. Підприємство запевнило позивача, що ТОВ “ТІС-Міндобрива» надалі буде здійснювати необхідні платежі згідно з умовами договору. 
До вказано листа відповідачем було додано наявні в матеріалах справи: 
- платіжне доручення №10610 від 06.05.2022 на суму 1 401 688,08 грн. (згідно рахунку №А40223 від 28.02.2022), 
- платіжне доручення №11129 від 13.09.2022 на суму 1 899 253,26 грн. (згідно рахунку №А40281 від 31.08.2022).
Листом від 07.10.2022 №1237/27-01-05/Вих ДП «АМПУ» повідомило Підприємство про нездійснення останнім оплати рахунків, внаслідок чого за ТОВ “ТІС-Міндобрива» обліковується заборгованість за червень та липень 2022 у загальному розмірі 3 744 118,85 грн.
У відповідь ТОВ “ТІС-Міндобрива» повідомило позивача, зокрема про відсутність обов`язку зі сплати коштів за договором за період з 24.02.2022 по 08.08.2022, про що зазначено в листі від 11.11.2022 №1111/07.
Проте, ДП «АМПУ» листом від 21.11.2022 №1495/27-01-05/Вих зауважило відповідачу, що відносини, які існують між сторонами на підставі договору від 06.12.2005 №К-23У-44, не є відносинами з оренди державного майна у розумінні Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, про що ТОВ “ТІС-Міндобрива” неодноразово наголошувало, а тому правові підстави застосовувати до зазначених правовідносин норми постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 №634 “Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану” відсутні.
В матеріалах справи наявна картка взаєморозрахунків з ТОВ “ТІС-Міндобрива” за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 із визначенням сальдо на користь позивача – 9 257 929,67 грн.
Наведені обставини та несплата відповідачем виставлених рахунків за договором №23У-44 від 06.12.2005 за період лютий-липень 2022, з урахуванням часткової сплати рахунку за лютий 2022, стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача основного боргу, пені, штрафу, 3% річних та інфляційних втрат.
Водночас, відповідач зазначає, що відповідно до Сертифікату №5100-23-1697 від 07.04.2023 Одеської регіональної торгово-промислової палати, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), військова агресія Російської Федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану в Україні та закриття морського порту “Південний” на вхід та вихід суден, встановлення 3-го рівня охорони у морських та річкових портах, що унеможливило виконання з боку ТОВ «ТІС-Міндобрива» договору №К23У-44 від 06.12.2005; період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання – 24.02.2022 року, дата закінчення - 08.08.2022 року. 
У вказаному Сертифікаті значиться перелік документів, відповідно до яких був наданий сертифікат: Закон України “Про правовий режим воєнного стану” від 12.05.2015 №389-VIII; Указ Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні” (зі змінами та доповненнями); Закон України від 24.02.2022 року №2102-ІХ “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” (зі змінами та доповненнями); Укази Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”: №133/22 від 14.03.2022, №259/22 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, від 06.02.2023 №58/2023; Закони України “Про затвердження Указу Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні”: від 15.03.2022 №2119-ІХ, від 21.04.2022 №2212-ІХ, від 22.05.2022 №2263-1Х, від 15.08.2022 №2500-ІХ, від 16.11.2022 №2738-ІХ, від 07.02.2023 №2915-ІХ; Закон України “Про морські порти України” від 17.05.2012 №4709-VI (зі змінами та доповненнями); Розпорядження Кабінету міністрів України від 25.02.2022 №183-р “Про встановлення рівня охорони у морських та річкових портах України, портових засобах, суднах, які мають право плавання під Державним прапором України”.
Крім того, у наведеному Сертифікаті зазначені: копія договору від 06.12.2005 №К23У-44 про порядок використання частини цілісного майнового комплексу ТОВ “ТІС-Міндобрива” Причалу №17,що знаходиться на балансі ДП “АМПУ” з додатковими угодами; копія наказу ТОВ “ТІС-Міндобрива” №70-к від 25.02.2022 “Про тимчасове призупинення виробничої діяльності”; копія робочої технологічної карти (РТК) перевалки вантажів ТОВ “ТІС-Міндобрива”; копія схеми розташування причалу №17 в акваторії морського порту “Південний”; копія телефонограми АМП “Південний” №27-06-01-29/01 від 25.02.2022; копія телефонограми АМП “Південний” №27-06-01-29/02 від 26.02.2022; копія “Бюлетень оперативної навігаційної інформації” “Держгідрографія”, випуск №55 від 24.02.2022 про заборону плавання у зв`язку з воєнною загрозою; копія “Бюлетень оперативної навігаційної інформації” “Держгідрографія”, випуск №58 від 27.02.2022 про заборону плавання у зв`язку з міною небезпекою; копії службової записки заст.директора з охорони праці техногенної безпеки та охорони навколишнього середовища ТОВ “ТІС-Міндобрива” про неможливість виконання вантажних операцій від 28.02.2022; копія телефонограми АМП “Південний” №27-06-01-29/05 від 07.03.2022; копія довідки ТОВ “ТІС-Міндобрива” вих.2703/03 щодо відсутності суднозаходів та не здійснення вантажних операцій на причалі №17 від 27.03.2023; копія довідки вих.№789 TOB “АТІС” щодо відсутності суднозаходів та вантажних операцій на суднах біля причалу №17 в період з 24.02.2022 по 08.08.2022; копії службової записки заст. директора з охорони праці техногенної безпеки та охорони навколишнього середовища ТОВ “ТІС-Міндобрива” про впровадження “Зернової угоди” та поновлення можливості виконання вантажних операції на причалі №17 від 08.08.2022; копія наказу TOB “ТІС-Міндобрива” №298-к від 08.08.2022 “Про припинення простою”; довідки ТОВ “ТІС-Міндобрива” вих. №2703/02, щодо відсутності заборгованості з платежів за користування причалом №17 станом на 24.02.2022 від 27.03.2023.
Крім того, у матеріалах справи наявний висновок експерта від 08.05.2023 №10-03/23, який складений за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи судовим експертом Долгих Марією Євгенівною, попередженою про кримінальну відповідальність. Відповідно до цього висновку, на вирішення експерту були поставлені наступні питання: 
1. Чи є комплекс будівель і споруд в районі причалу №17, що належить ТОВ “ТІС-Міндобрива” та гідротехнічна споруда причал №17, що знаходиться у господарському віданні ДП “АМПУ”, єдиним майновим комплексом? 
2. Чи є ТОВ “ТІС-Міндобрива” морським терміналом? 
3. Чи розташований морський термінал ТОВ “ТІС-Міндобрива” у межах морського порту “Південний”? 
4. Які є можливі шляхи підходу суден до причалу №17 морського терміналу ТОВ “ТІС-Міндобрива”? Чи можливий підхід судна та постановка його під вантажні операції до причалу №17 інакше, ніж захід судна до акваторії морського порту “Південний”? 
5. Чи можливе використання причалу №17 за його цільовим функціональним призначенням без заходу морських суден до акваторії морського порту “Південний”? 
За результатами експертизи експерт дійшов наступних висновків:
1. По першому питанню: комплекс будівель і споруд в районі причалу №17, що належить ТОВ “ТІС-Міндобрива” (код ЄДРПОУ 36143538) та гідротехнічна споруда причал №17 (інв.№1135), що знаходиться у господарському віданні ДП “АМПУ”, разом складають єдиний майновий комплекс, розташований за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, Визирська сільська рада, вулиця 1-й кілометр автодороги на морський торгівельний порт “Південний”, будинок 2А. Вказаний комплекс разом з причалом був запроектований та збудований як єдиний цілісний майновий комплекс - технологічний переробний (перевантажувальний) комплекс (ТПК) з перевантаження фосфатів. До складу цього єдиного майнового комплексу входять: складські корпуси, технологічні лінії з перевалки мінеральних добрив та зерна, залізнична станція “Хімічна” та причал №17;
2. По другому питанню: єдиний майновий комплекс ТОВ “ТІС-Міндобрива” по перевантаженню мінеральних добрив та закритих вантажів на причалі №17 - являється морським терміналом, який розташований у межах території та акваторії морського порту “Південний”, що включає в себе технологічно пов`язані об`єкти портової інфраструктури (будівлі і споруди), у тому числі склади, станції навантаження то розвантаження вагонів, причальну та конвеєрну галереї, причал №17, підйомно-транспортне та інше устаткування, які забезпечують накопичення, зберігання та перевалку (навантаження-розвантаження) вантажів, безпечну стоянку та обслуговування суден - всі складові якого пов`язані єдиним технологічним виробничим циклом (прийняття, зберігання та перевалювання з/ на морське судно мінеральних добрив та зернових культур) та не можуть бути використані окремо один від одного без втрати цільового призначення єдиного майнового комплексу по перевантаженню мінеральних добрив та закритих вантажів на причалі №17;
3. По третьому питанню: морський термінал ТОВ “ТІС-Міндобрива” розташований у межах акваторії та території морського порту “Південний”, що визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2007 №1073 “Про межі акваторії морського порту Південний” та Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 03.03.2021 №169-р “Про межі території морського порту Південний”;
4. По четвертому питанню: існує єдиний шлях підходу суден від морської частини підхідного (судноплавного) каналу до причалу №17 морського терміналу ТОВ “ТІС-Міндобрива”: підхідним каналом порту через вхід у внутрішню акваторію морського порту “Південний” (Аджалицький лиман), далі - внутрішнім каналом порту до розворотного кола та підводного котловану, що примикає до причалів №15-17, далі - постановка судна до причалу №17. Підхід судна та постановка його під вантажні операції до причалу №17, який використовується ТОВ “ТІС-Міндобрива” для виконання вантажних операцій, неможливі інакше, ніж заходження судна до внутрішньої акваторії морського порту “Південний” (Аджалицький лиман) та прохід по внутрішньому каналу порту до причалу №17, оскільки існує єдиний вхід до внутрішньої акваторії морського порту “Південний”, і тільки цим єдиним шляхом морські судна можуть підійти до причалу №17;
5. По п`ятому питанню: використання причалу №17 за його цільовим функціональним призначенням без заходу морських суден до акваторії морського порту “Південний” неможливе, оскільки єдиний майновий комплекс, невід`ємною частиною якого є причал №17, призначений для здійснення перевантаження вантажів із залізничного транспорту на морський і назад за затвердженою технологічною схемою (вагон-склад-судно й судно-склад-вагон), а всі вантажні операції за вказаною затвердженою технологічною схемою виконуються з використанням причалу №17. Виключення із технологічної схеми підходу морського судна та постановки його під вантажні операції до причалу №17 призводить до неможливості використання та втрати цільового призначення єдиного майнового комплексу по перевантаженню мінеральних добрив та закритих вантажів на причалі №17 (морського терміналу ТОВ “ТІС-Міндобрива”).
Крім того, згідно висновку експерта від 10.05.2023 №SE/02/2303- 03, складеного за результатами проведення судової економічної експертизи, судовим експертом Ковбич Тетяною Миколаївною, попередженою про кримінальну відповідальність, на вирішення експерту були поставлені наступні питання: 
1. Чи підтверджуються документально факт та обсяги надання послуг виконавцем - ДП “АМПУ” в особі Південної філії ДП “АМПУ” на користь замовника - ТОВ “ТІС-Міндобрива” за період з 24.02.2022 по 08.08.2022, що відображені: в актах надання послуг: за лютий 2022 - від 28.02.2022, за березень 2022 - від 31.03.2022, за квітень 2022 - від 30.04.2022, за травень 2022 - від 31.05.2022, червень 2022 - від 30.06.2022, за липень 2022 - від 31.07.2022? 
2. Чи підтверджується документально розмір заборгованості замовника – ТОВ “ТІС-Міндобрива” перед виконавцем - ДП “АМПУ” в особі Південної філії ДП “АМПУ” в загальній сумі 9 257 929,67 грн. з урахуванням ПДВ, що визначена на підставі: акту надання послуг за лютий 2022 від 28.02.2022, акту надання послуг за березень 2022 від 31.03.2022, акту надання послуг за квітень 2022 від 30.04.2022, акту надання послуг за травень 2022 від 31.05.2022, акту надання послуг за червень 2022 від 30.06.2022, акту надання послуг за липень 2022 від 31.07.2022? 
За результатами експертизи експерт дійшов наступних висновків:
1. По першому питанню: факт та обсяги надання послуг виконавцем ДП “АМПУ” в особі Південної філії ДП “АМПУ” на користь замовника - ТОВ “ТІС-Міндобрива” за період з 24.02.2022 по 08.08.2022, що відображені: в акті надання послуг за лютий 2022 від 28.02.2022, в акті надання послуг за березень 2022 від 31.03.2022, в акті надання послуг за квітень 2022 від 30.04.2022, в акті надання послуг за травень 2022 від 31.05.2022, в акті надання послуг за червень 2022 від 30.06.2022, в акті надання послуг за липень 2022 від 31.07.2022, документально не підтверджуються;
2. По другому питанню: заборгованості замовника ТОВ “ТІС-Міндобрива” перед виконавцем ДП “АМПУ” в особі Південної філії ДП “АМПУ” в загальній сумі 9 257 929,67 грн. з урахуванням ПДВ, що визначена на підставі: акту надання послуг за лютий 2022 від 28.02.2022, акту надання послуг за березень 2022 від 31.03.2022, акту надання послуг за квітень 2022 від 30.04.2022, акту надання послуг за травень 2022 від 31.05.2022, акту надання послуг за червень 2022 від 30.06.2022, акту надання послуг за липень 2022 від 31.07.2022, документально не підтверджується.
Крім того, апеляційною колегією встановлено, що Господарським судом Одеської області розглядалась справа №916/1602/18 за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Південної філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІС-Міндобрива" про стягнення 54 588 984,49 грн. Позовні вимоги були обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору №К-23У-44 від 06.12.2005.
За результатом цього розгляду судом було винесено рішення від 15.09.2019, яке залишено без змін апеляційною та касаційною інстанцією, відповідно до якого у задоволенні позову ДП «АМПУ» було відмовлено. При цьому, у вказаному рішенні судом зазначено, що:
- правовідносини сторін за цим договором не є відносинами з оренди державного майна у розумінні вимог Закону України "Про оренду державного та комунального майна", а є відносинами із спільного користування частиною цілісного майнового комплексу причалу №17, які врегульовані вимогами ст. 358 Цивільного кодексу України, згідно з якою право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю;
- плата за користування нерухомим майном (причал №17) за своєю правовою суттю не є орендною платою, розмір якої визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786. Про такі висновки суду свідчать також умови укладеного між сторонами договору, згідно з якими методика розрахунку розміру плати за користування нерухомим майном (причал №17) встановлена самими сторонами, виходячи із кількості обробленого вантажу. Тобто, плата за користування нерухомим майном за договором не є фіксованим платежем, який прив`язаний до методики встановлення орендної плати, а визначається виходячи з кількості обробленого вантажу. В той же час сторонами погоджено, що сума плати за користування не може бути меншою, ніж встановлена за Методикою КМ України сума орендної плати за аналогічний об`єкт.
Таким чином умова договору щодо застосування Методики Кабінету Міністрів України встановлена лише для визначення мінімального розміру плати за користування нерухомим майном за договором.
Судова колегія наголошує, що відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши представників сторін, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 у справі №916/559/23 не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 5 ст. 627 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст. 628 Цивільного кодексу України). 
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
При цьому, за положеннями ст. 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Приписами частин 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Як зазначалось вище, у рішенні від 15.09.2019 Господарського суду Одеської області у справі №916/1602/18, яке є преюдиційним для спірних правовідносин у даній справі – №916/559/23, встановлено, що правовідносини сторін за цим договором не є відносинами з оренди державного майна, а тому порядок володіння та користування майном, що є спільною частковою власністю співвласників, визначається за їхньою згодою. Отже, плата за користування нерухомим майном (причал №17) за своєю правовою суттю не є орендною платою, розмір якої визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786. Крім того, виходячи з умов договору №К-23У-44 від 06.12.2005, плата за користування нерухомим майном не є фіксованим платежем, який прив`язаний до методики встановлення орендної плати, а визначається виходячи з кількості обробленого вантажу. Водночас, умова договору щодо застосування Методики Кабінету Міністрів України у даному випадку встановлена лише для визначення мінімального розміру плати за користування нерухомим майном за договором.
Так, за положеннями п.2.4 договору (на який посилається позивач як на підставу своїх вимог), Підприємство зобов`язано незалежно від доходу, отриманого від використання об`єкта, щомісяця перераховувати за користування частиною комплексу - причалом №17, що знаходиться на балансі порта, грошову суму, визначену у відповідності до п.3.1 договору.
Отже, згідно з пунктами 2.4, 3.1 договору №К-23У-44 оплата з боку ТОВ «ТІС-Міндобрива» здійснюється за користування причалом №17. Будь-якого пункту щодо внесення оплати за договором, у випадку об`єктивної неможливості використання причалу №17, у договорі №К-23У-44 не міститься.
Разом з цим, відповідно до ч. 7 ст. 319 Цивільного кодексу України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
Причал №17 знаходиться на балансі ДП “АМПУ”.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку важливим є встановлення факту можливості користування вказаним об`єктом відповідачем, а якщо така можливість відсутня, то встановлення причин такої неможливості (об`єктивна чи суб`єктивна).
Як зазначено вище, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по сьогодні.
При цьому, належними доказами, наявними у матеріалах даної справи та наведеними вище у даній постанові, підтверджується закриття морського порту «Південний» на вхід та вихід суден, що в даному випадку вплинуло на можливість користування відповідачем частиною комплексу - причалом №17, встановлення чого є вирішальним для правильного висновку, наведеного в оскаржуваному судовому рішенні.
Докази, які містяться у матеріалах справи, свідчать про те, що у заявлений до стягнення період (лютий-липень 2022) існувала об`єктивна неможливість використання відповідачем причалу №17, а саме: висновок експерта №10-03/23 від 08.05.2023, висновок експерта від 10.05.2023 №SE/02/2303- 03, Сертифікат №5100-23-1697 від 07.04.2023 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), в якому засвідчено події, що унеможливили виконання спірного договору №23У-44 у період з 24.02.2022 по 08.08.2022 та міститься перелік документів, серед яких наявний спірний договір №23У-44 від 06.12.2005 та інші документи, які були проаналізовані Одеською регіональною ТПП під час надання висновку про неможливість виконання договору у зазначений в ньому період.
У даному контексті судова колегія цілком погоджується із судом першої інстанції, який зазначив, що аналіз положень статей 98, 104 Господарського процесуального кодексу України дає можливість вважати висновок експерта рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 Господарського процесуального кодексу України, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.03.2019 у справі №910/16715/17.
Також Сертифікатом №5100-23-1697 від 07.04.2023 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються останні, як таки, що вплинули безпосередньо на даний (конкретний) спірний випадок.
Тобто, відповідними доказами у даній справі доведено факт об`єктивної неможливості користування частиною комплексу - причалом №17 (відносно будь-кого, не лише відповідача), а тому ДП «АМПУ» неправомірно нарахувало відповідачу у заявлений період плату, що складає суму основного боргу у даній справі, а також похідні від цього боргу - пені, штраф, 3% річних та інфляційні втрати.
Щодо отримання Сертифікату ТПП відповідачем лише 07.04.2023, тобто – після відкриття судового провадження у справі №916/559/23, то судова колегія звертає увагу на те, що у спірному договорі №К-23У-44 сторонами взагалі не встановлено порядку дій при настанні форс-мажорних обставин та строків на надання документів на підтвердження форс-мажорних обставин. 
Верховний Суд з цього приводу висловив свою позицію у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, в якій зауважив, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення, про що має бути прямо зазначено в договорі.
Проте, як вже було зазначено, у договорі №К-23У-44 відсутні такі застереження, а тому посилання апелянта на несвоєчасність надання сертифікату ТПП не заслуговують на увагу.
Більш того, судова колегія зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України «Про морські порти України» загальний контроль за дотриманням режиму перебування і переміщення в морському порту здійснює адміністрація морських портів України.
Адміністрація морських портів України - державне підприємство, яке утворене, поряд з іншим, з метою організації забезпечення безпеки мореплавства (ст. 15 Закону України "Про морські порти України").
Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про морські порти України», зокрема, безпека мореплавства в акваторії морського порту забезпечується адміністрацією морських портів України, відповідно до законодавства і правил, визначених обов`язковими постановами по порту.
Згідно з ч. 1 ст. 74 Кодексу торговельного мореплавства України організація та забезпечення безпеки мореплавства у морському порту покладаються на адміністрацію морських портів України.
Отже, на виконання норм чинного законодавства та на виконання розпорядження КМУ №183-р від 25.02.2022 “Про встановлення рівня охорони у морських та річкових портах Украэ?ни, портових засобах, суднах, які мають право плавання під Державним прапором України» саме ДП «АМПУ» вчинило комплекс дій, внаслідок яких неможливим було використання причалу №17 за його цільовим призначенням, про що свідчать існуючи телефонограми АМП “Південний” про неможливість функціонування порту №27-06-01-29/01 від 25.02.2022; №27-06-01-29/02 від 26.02.2022; №27-06-01-29/05 від 07.03.2022; ПРИП (прибережні повідомлення) 97/22 від 27.02.2022 щодо заборони для плавання району на підході до порту «Південний» у зв`язку з мінною небезпекою; ПРИП 108/22 від 19.03.2022 щодо небезпеки плавання в північно-західній частині Чорного моря у зв`язку з воєнною загрозою; копія “Бюлетень оперативної навігаційної інформації” “Держгідрографія”, випуск №55 від 24.02.2022 про заборону плавання у зв`язку з воєнною загрозою; копія “Бюлетень оперативної навігаційної інформації” “Держгідрографія”, випуск №58 від 27.02.2022 про заборону плавання у зв`язку з міною небезпекою тощо.
Тобто, позивачу достеменно було відомо про настання форс-мажорних обставин, оскільки він безпосередньо, на підставі закону та в межах своїх владних повноважень вчиняв дії для закриття порту «Південний» з метою забезпечення безпеки судноплавства. 
Щодо посилання апелянта на інші справи, предметом яких був Договір від 06.12.2005 № К23У-44 та в яких позиція відповідача полягала у тому, що Сторонами договору у Додатку №1 погоджено принцип розрахунку суми грошової компенсації за використання причалу-17 на випадок падіння обсягів перевалки або інших форс-мажорних обставин, через які ТОВ «ТІС-Міндобрива» не зможе здійснювати свою господарську діяльність, а саме: на відповідача покладений обов`язок сплатити суму, що розраховується згідно з методикою, то апеляційна колегія зауважує, що у наведених позивачем справах (№916/1813/17, №916/3266/17) ТОВ «ТІС-Міндобрива» дійсно погоджувалось з тим, що в Додатку №1 сторони узгодили мінімальну, граничну нижню межу плати за користування причалом №17. Однак, в жодній з судових справ, на які посилається апелянт, не міститься згоди з боку ТОВ «ТІС-Міндобрива» стосовно сплати коштів саме у випадку, коли відсутній факт користування причалом №17 через обставини, за які ТОВ «ТІС-Міндобрива» не відповідає.
Враховуючи усі фактичні обставини справи, встановлені місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
За таких обставин, перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 у справі №916/559/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” в особі Південної філії Державного підприємства “Адміністрація морських портів України” (Адміністрація морського порту “Південний”) – без задоволення.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати скаржника по сплаті судового збору за її подання і розгляд не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.06.2023 у справі №916/559/23 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.
Повний текст постанови складений 06.11.2023.

Головуючий суддя                                                                      Савицький Я.Ф.

Суддя                                                                                          Колоколов С.І.

        Суддя                                                                                          Разюк Г.П.