Постанова                            
Іменем України
 
11 жовтня 2023 року                   
м. Київ
 
справа № 712/1135/22
провадження № 61-3904св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Крата В. І.,
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач),Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - Черкаська міська рада,
відповідачі: ОСОБА_1 , державний реєстратор виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопа Богдан Анатолійович,
 
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 , поданою представником Плакущим Сергієм Володимировичем , на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року у складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Карпенко О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та судових рішень
У лютому 2022 року Черкаська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , державного реєстратора виконавчого комітету Рацівської сільської ради Чигиринського району Черкаської області Цьопи Б. А. про визнання незаконним та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна.
Представником відповідача ОСОБА_1 - адвокатом Плакущим С. В. подано клопотання про закриття провадження у справі № 712/1135/22 у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, провадження у справі закрито. Роз`яснено позивачу право звернення з позовом до Господарського суду Черкаської області.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, у задоволенні заяви адвоката Плакущого С. В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового судового рішення відмовлено.
Короткий зміст додаткової постанови апеляційного суду 
Додатковою постановою Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року відмовлено представнику ОСОБА_1 - адвокату Плакущому С. В. у стягнення з Черкаської міської ради витрат на правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою Черкаської міської ради на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року.
Додаткова постанова мотивована тим, що судом першої інстанції провадження у справі закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, тобто рішення у справі не ухвалювалось, що виключає можливість винесення додаткового рішення. Переглядаючи ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції та залишив ухвалу суду першої інстанції без змін, а тому зазначені заявником обставини не є підставою для винесення додаткового рішення в розумінні статті 270 ЦПК України. 
Питання розподілу судових витрат, зокрема, у разі закриття провадження у справі регламентовано у статті 142 ЦПК України. Так, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача (частина п`ята статті 142 ЦПК України). Тобто за змістом цих норм суд може вирішити питання про компенсацію витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, у разі закриття провадження у справі за умови, якщо відповідач таку вимогу заявив і навів доводи щодо необґрунтованих дій позивача, які такі витрати спричинили. Між тим, заява відповідача про ухвалення додаткового рішення жодних доводів щодо необґрунтованості дій позивача взагалі не містить, апеляційний суд таких дій не встановив, а тому підстав для задоволення такої заяви не має.
Аргументи учасників справи
У березні 2023 року представник ОСОБА_1 - Плакущий С. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року, постанову Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року (про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення) та додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року, ухвалити нове рішення про задоволення заяв ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, розподілити судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Касаційну скаргу в частині оскарження додаткової постанови Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року мотивовано тим, що ОСОБА_1 у пункті 6.2. відзиву від 23 січня 2023 року на апеляційну скаргу позивача заявлено, що ОСОБА_1 , керуючись статтею 137 ЦПК України заявляє про фактично понесені ним судові витрати, у тому числі фактичні витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 грн. Вказані витрати підтверджуються Актом приймання-передачі наданої правової допомоги від 23 січня 2023 року згідно Додаткової угоди № 1 від 01 квітня 2022 року до Договору-доручення про надання правової допомоги від 01 квітня 2022 року та прибутковим касовим ордером б/н від 23 січня 2023 року за подання відзиву на апеляційну скаргу у справі № 712/1135/22 які підлягають розподілу в судовому порядку. У додатках до відзиву на апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 направлено до Черкаського апеляційного суду докази фактично понесених судових витрат.
У матеріалах справи (апеляційне провадження № 22-ц/821/96/23) відсутнє клопотання Черкаської міської ради про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Крім складання та подання відзиву на апеляційну скаргу позивача, представник ОСОБА_1 - Плакущий С. В. приймав участь у двох судових засіданнях Черкаського апеляційного суду за апеляційною скаргою Черкаської міської ради, які відбулися 08 лютого 2023 року об 11:00 год. та 16 лютого 2023 року о 09:00 год.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року (апеляційне провадження №22-ц/821/96/23) ухвалено судове рішення, а не закрито провадження у справі. Суть цього рішення апеляційного суду полягає у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке він сформував у відзиві від 23 січня 2023 року на апеляційну скаргу позивача, тобто постанову апеляційного суду від 16 лютого 2023 року ухвалено на користь ОСОБА_3 . Тому судом необґрунтовано відмовлено у стягненні з Черкаської міської ради витрат на правничу допомогу по справі, апеляційний суд при ухвалені додаткової постанови мав керуватися не вимогами передбаченими статтею 142 ЦПК України, а нормами 141 ЦПК України та мав ухвалити додаткове рішення відповідно до статті 270 ЦПК України. 
У травні 2023 року до Верховного Суду надійшов відзив Черкаської міської ради, у якому просила залишити цю касаційну скаргу без задоволення, а оскаржене рішення - без змін.
Вказує, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу згідно з процесуальним обов`язком доказування необхідно було довести, а суду встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується. Звертаючись до суду з вимогами про стягнення судових витрат адвокат Плакущий С. В. у заяві лише посилався на пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України та не наводить аргументи у чому саме полягають необґрунтовані дії позивача, а сам по собі факт звернення позивача із зазначеним позовом не може бути визнаний необґрунтованими діями.
Рух справи, межі та підстави касаційного перегляду 
Ухвалою Верховного Суду від28 березня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Плакущим С. В. , в частині оскарження ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року.
Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження у цій справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Плакущим С. В. , в частині оскарження додаткової постанови Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року.
В ухвалі зазначено, щонаведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 21 вересня 2023 року справу призначено до судового розгляду.
Позиція Верховного Суду
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
У частині першій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У частині другій статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною четвертою статті 258 ЦПК України перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядках закінчується прийняттям постанови. 
Постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції (пункт в) частини першої статті 382 ЦПК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року в справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22) зроблено висновок, що:
«подання стороною апеляційної (касаційної) скарги та відкриття апеляційного (касаційного) провадження у справі потребує відповідної підготовки інших учасників справи: вивчення апеляційної (касаційної) скарги, її мотивів і доводів, за необхідності - підготовка відзиву на скаргу, участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи тощо. Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.
Загальні норми ЦПК України спрямовані на відшкодування судових витрат стороні, яка виграла справу, тобто права якої були невизнані, оспорені або порушені іншою стороною та поновлені лише в результаті розгляду справи судом. ЦПК України містить норми щодо розподілу судових витрат у разі ухвалення судового рішення (частина друга статті 141 ЦПК України) та у випадках, коли вимоги позивача судом по суті не розглядалися, але справа провадженням закінчується у зв`язку із закриттям такого чи залишенням справи без розгляду (стаття 142 ЦПК України). Перегляд судових рішень (як рішень, постанов та ухвал) у апеляційному та касаційному порядках унормовано спеціальними статтями ЦПК України. Доступ до апеляційного та касаційного переглядів є одним із принципів цивільного процесу і передбачений у пункті 8 частини третьої статті 2 та статті 17 ЦПК України. За результатами апеляційного та касаційного переглядів відповідно суд має право як на певні висновки щодо розгляду справи по суті (статті 374, 409 ЦПК України), так і певні процесуальні висновки, які унеможливлюють подальший апеляційний чи касаційний розгляд (статті 362 та 396 ЦПК України). 
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що апеляційне провадження має певні етапи, які вимагають як дій суду, так і дій інших учасників справи. А саме: суд апеляційної інстанції перевіряє відповідність апеляційної скарги щодо форми і змісту вимогам статті 356 ЦПК України, дотримання строку, встановленого статтею 354 ЦПК України, повноважень особи, яка подала таку скаргу, сплату судових витрат та постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. З цією процесуальною дією суду пов`язано право учасників справи подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (частина перша статті 360 ЦПК України). У частинах другій, четвертій статті 360 ЦПК України встановлено вимоги до форми та змісту відзиву та вказано на необхідність надання доказів надсилання його копій та документів, доданих до нього, іншим учасникам справи. Тобто надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін (пункт 4 частини третьої статті 2 та стаття 12 ЦПК України). Подача апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги. Тому і у випадку закриття апеляційного провадження мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку зі зверненням з апеляційною скаргою та відкриттям апеляційного провадження. У такому випадку в апеляційного суду немає необхідності обґрунтовувати добросовісність чи недобросовісність особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки така особа реалізує своє право на апеляційний перегляд судового рішення, однак самостійно прийняла рішення в межах принципу диспозитивності (пункт 5 частини третьої статті 2, стаття 13 ЦПК України) про відмову від апеляційної скарги, усвідомлюючи наслідки такої відмови, а саме згідно з частиною п`ятою статті 364 ЦПК України унеможливлення для цієї особи апеляційного перегляду судового рішення. Отже, у разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою особи, яка падала апеляційну скаргу, від такої, унеможливлюється повторне звернення цієї особи з апеляційною скаргою на оскарження судового рішення, однак інші учасники справи, які добросовісно реагували на відкриття апеляційного провадження поданням відзиву на апеляційну скаргу, понесли судові витрати, оскільки, у цьому випадку, звернулися за правничою допомогою до адвоката (стаття 15 ЦПК України), а відтак могли розраховувати на відшкодування вказаних витрат у випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги. 
Тому у випадку закриття апеляційного провадження відсутні будь-які обставини, які б унеможливлювали або нівелювали загальний принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). З огляду на зазначене, враховуючи фактичний обсяг наданих позивачу юридичних послуг, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), а також відсутність клопотання ТДВ «Шамраївський цукровий завод» про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, Велика Палата Верховного Суду вважає обґрунтованими вимоги представника ТОВ «Агрофірма «Матюші» Тетері С. І. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 357/380/20, понесених у суді апеляційної інстанції. Посилання Київського апеляційного суду на те, що нормами ЦПК України не передбачено ухвалення додаткового рішення судом, що постановив ухвалу про закриття апеляційного провадження, не є підставою для відмови у задоволенні вимоги сторони про відшкодування понесених нею судових витрат».
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 141 ЦПК України).
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. … саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».
У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У справі, що переглядається:
у січні 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Плакущий С. В. подав відзив на апеляційну скаргу Черкаської міської ради на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 листопада 2022 року від 24 січня 2023 року, в якому обґрунтовував відсутність підстав для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції. У відзиві також заявив про фактично понесені ним судові витрати, у тому числі витрати на професійну правничу допомогу адвоката Плакущого С. В. у розмірі 6 000,00 грн, за підготовку і подання цього відзиву, які підлягають розподілу. Долучив акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 23 січня 2023 року згідно Додаткової угоди № 1 від 01 квітня 2022 року до Договору-доручення про надання правової допомоги від 01 квітня 2022 року та прибутковий касовий ордер б/н від 23 січня 2023 року про прийняття Плакущим С. В. 6 000,00 грн від ОСОБА_1 (т. 2, а. с. 17- 29);
22 лютого 2023 року на адресу апеляційного суду від представника ОСОБА_1 - адвоката Плакущого С. В. надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, понесених ОСОБА_1 у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 6 000,00 грн;
апеляційний суд не врахував, що перегляд судових рішень (як рішень, постанов та ухвал) у апеляційному порядку унормовано спеціальними статтями ЦПК України. Доступ до апеляційного перегляду є одним із принципів цивільного процесу і передбачений у пункті 8 частини третьої статті 2 та статті 17 ЦПК України. Подача апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги, тому які можуть розраховувати на відшкодування вказаних витрат у випадку відмови у задоволенні апеляційної скарги. Тому і у випадку перегляду апеляційним судом процесуальної ухвали, якою закінчено розгляд справи, зокрема, які передбачені у статті 142ЦПК України, мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку зі зверненням з апеляційною скаргою та відкриттям апеляційного провадження. Такі витрати мають бути розподілені залежно від результату вирішення питання саме апеляційним судом, крім випадків направлення справи для розгляду до суду першої інстанції (статті 378, 379 ЦПК України). У такому випадку в апеляційного суду немає необхідності обґрунтовувати добросовісність чи недобросовісність особи, яка подала апеляційну скаргу, оскільки апеляційний суд ухвалює судове рішення за наслідком перегляду ухвали, якою закінчено розгляд справи, а не приймає власне рішення, передбачене у статті 142 ЦПК України, у зв`язку з чим відсутні будь-які обставини, які б унеможливлювали або нівелювали загальний принцип відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
За таких обставин помилковим є висновок апеляційного суду, що при перегляді ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі відсутні підстави для винесення додаткового рішення про відшкодування судових витрат сторони,понесених у суді апеляційної інстанції. Тому враховуючи фактичний обсяг наданої відповідачу правничої допомоги, їх належне документальне підтвердження, а також відсутність клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги представника ОСОБА_1 - адвоката Плакущого С. В. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстави для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалене без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржене судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви щодо розподілу судових витрат.
Щодо клопотання про розподіл судових витрат, понесених в суді касаційної інстанції
У касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив про фактично понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 6 000,00 грн в зв`язку зі складанням та поданням касаційної скарги, на підтвердження яких надано акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 15 березня 2023 року згідно Додаткової угоди № 1 від 01 квітня 2022 року до Договору-доручення про надання правової допомоги від 01 квітня 2022 року та прибутковий касовий ордер б/н від 15 березня 2023 року.
Тому враховуючи фактичний обсяг наданої відповідачу правничої допомоги, їх належне документальне підтвердження, а також відсутність клопотання позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги представника ОСОБА_1 - адвоката Плакущого С. В. про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді касаційної інстанції. 
Між тим, оскільки ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2023 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2022 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, яка розглянута та задовольняється в частині оскарження додаткової постанови Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року, з урахуванням принципу пропорційності у цивільному судочинстві, з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 належить стягнути 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених в суді касаційної інстанції.
Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року задовольнити.
Додаткову постанову Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове рішенняпро задоволення заяви щодо розподілу судових витрат.
Стягнути з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 6 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи судом апеляційної інстанції.
Стягнути з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 2 000,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи судом касаційної інстанції.
З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції додаткова постанова Черкаського апеляційного суду від 08 березня 2023 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                           В. І. Крат
 
Судді:                                                                                     Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар
 
                                                                                              Є. В. Краснощоков
 
М. М. Русинчук