ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
30 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 4823/501/23
провадження № 61-14816ав23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в складі:
Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,
 
секретаря судового засідання - Маштакової Т. Ф.,
 
учасники справи:
заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,
стягувач - кредитна спілка «Гарантія-Кредит»,
 
за участю представників:
заявника (боржника) - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні з використанням режиму відеоконференції у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року у складі судді Скрипки А. А. за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року у справі Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» № 01/2023 І за позовом кредитної спілки «Гарантія-Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,
 
Короткий зміст позовних вимог
1.            Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року задоволено позов кредитної спілки «Гарантія-Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості. 
2.            Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь кредитної спілки «Гарантія-Кредит» заборгованість за договором кредиту в сумі 228 747,12 грн та витрати, пов`язані з оплатою третейського збору, в сумі 600 грн.
3.            Не погоджуючись із вказаним рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року, ОСОБА_1 27 червня 2023 року звернулась до Чернігівського апеляційного суду із заявою про його скасування. У поданій заяві ОСОБА_1 також просила поновити пропущений строк на оскарження рішення третейського суду.
4.            В обґрунтування поданої заяви про скасування рішення третейського суду ОСОБА_1 вказувала, що згідно положень пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі, споживачів послуг банку (кредитної установи), не підлягають розгляду третейськими судами.
5.             ОСОБА_1 вважала, що після укладення 11 червня 2018 року кредитного договору № 14/2 між КС «Гарантія-Кредит» та нею виникли правовідносини зі споживчого кредитування, що підтверджується змістом самого договору, низка норм якого містить посилання на Закон України «Про захист прав споживачів».
6.            Зазначала, що у пункті 1.2. кредитного договору вказано, що сума кредиту використовується на цілі для організації або ведення власної справи. Проте, ОСОБА_1 стверджувала, що зазначені цілі не є конкретними та не відповідають дійсності, оскільки вона ніколи не займалась підприємницькою діяльністю та не була зареєстрована як фізична особа-підприємець, і отримала від КС «Гарантія-Кредит» за кредитним договором № 14 від 11 червня 2018 року грошові кошти в сумі 60 000 грн для потреб сім`ї.
7.            Вказує, що за кредитним договором № 14/2 від 11 червня 2018 року вона грошових коштів не отримувала, тому за даним кредитним договором у неї та поручителів не могло виникнути відповідних зобов`язань.
8.            Посилалась на те, що дана справа непідвідомча третейському суду. При цьому з відповідачів третейським судом було безпідставно стягнуто 120 647,94  грн пені, яка нарахована безпідставно за споживчий кредит, в період дії воєнного стану. 
9.            Кредитний договір має два додатки № 1, які різняться за змістом, сумами кредиту, та суперечать один одному, один із додатків взагалі не містить підпису ОСОБА_1 . За кредитним договором вона грошових коштів від кредитної спілки не отримувала.
10.         Враховуючи вищевикладене просила суд скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року № 01/2023 І.
Короткий зміст ухвали апеляційного суду, як суду першої інстанції
11.         Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
12.         Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що наданий ОСОБА_1 кредит не належить до споживчих кредитів, тому відсутні підстави для задоволення заяви, оскільки вказаний спір підвідомчий третейському суду.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
13.         Не погодившись з цією ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду як суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити та скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року № 01/2023 .
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
14.         Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України встановлено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
15.         Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року відкрите апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.
16.         Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 09 листопада 2023 року справу призначено до судового розгляду.
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
17.         Апеляційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував пункт 14 статті 6 Закону України «Про третейські суди» та не з`ясував, чи був повноважним третейській суд на ухвалення рішення щодо стягнення заборгованості в розумінні пункту 1 частини другої статті 458 ЦПК України.
18.         Заявник вказує, що після укладення кредитного договору виникли правовідносини із споживчого кредитування, що підтверджується змістом укладеного договору, а саме пунктами 3.8, 5.2.3, 5.7, 10.5.
19.         Вказує, що оскільки ОСОБА_1 є споживачем послуг кредитної спілки, спір виник щодо заборгованості за кредитним договором, тому третейський суд не мав права розглядати вказаний спір відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди.
20.         Також заявник вказує, що ОСОБА_1 за кредитним договором коштів не отримувала, тому в неї та поручителів не виникло ніяких зобов`язань.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано
Позиція сторін під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції
Фактичні обставини справи, встановлені судами
21.         11 червня 2018 року між кредитною спілкою «Гарантія-Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про надання коштів у позику, в тому числі, і на умовах фінансового кредиту № 14, № 14/2, № 14/3, № 14/4, № 14/5 на умовах надання кредиту частинами (відновлювальна кредитна лінія), за умовами якого кредитна спілка «Гарантія-Кредит» зобов`язалась надати позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 60 000 грн на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості та цільовим призначенням: для організації або ведення власної справи, а позичальник ОСОБА_1 зобов`язалась повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом. Кредит було надано строком на 12 місяців, розпочинається з 11 червня 2018 року і закінчується 11 червня 2023 року.
22.         В забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором 11 червня 2018 року між кредитною спілкою «Гарантія-Кредит» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 було укладено договір поруки № 14, за умовами якого поручителі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 зобов`язались перед кредитодавцем відповідати по зобов`язаннях ОСОБА_1 , що витікають із договору кредиту № 14, № 14/2, № 14/3, № 14/4, № 14/5 від 11 червня 2018 року на суму 60 000 грн.
23.         У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала кредитна спілка «Гарантія-Кредит» звернулась з позовом до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь кредитної спілки «Гарантія-Кредит» заборгованості за договором кредиту в сумі 228 747,12 грн, з яких: 120 647,94 грн - пеня, 67 034,92 грн - відсотки за користування кредитом, 41 064,26 грн - тіло кредиту.
24.         Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року, ухваленим у складі третейського судді Негоди А. М., у справі № 01/2023 І позов кредитної спілки «Гарантія-Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 228 747,12 грн задоволено повністю. 
25.         Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на користь кредитної спілки «Гарантія-Кредит» заборгованість по договору кредиту в сумі 228 747 (двісті двадцять вісім тисяч сімсот сорок сім) грн 12 коп. та витрати, пов`язані з оплатою третейського збору, в сумі 600 грн.
Позиція Верховного Суду
26.         Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
27.         Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
28.         Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
29.         Враховуючи те, що апеляційна скарга подана ОСОБА_2 лише в інтересах ОСОБА_1 , тому в частині інших учасників рішення третейського суду та ухвала апеляційного суду як суду першої інстанції не переглядається.
30.         Розділом VII ЦПК України регламентований порядок здійснення провадження у справах про скасування рішення третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу.
31.         Частиною першою статті 454 ЦПК України визначено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
32.         Згідно з частиною третьою статті 457 ЦПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.
33.         Відповідно до частин першої, другої статті 458 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
34.         Суд апеляційної інстанції як суд першої інстанції, вирішуючи спір, виходив із того, що отриманий ОСОБА_1 кредит не відноситься до споживчих, оскільки пунктом 1.2 договору визначено, що сума кредиту використовується на цілі «для організації або ведення власної справи». При цьому умовами кредитного договору визначено, що всі спору підлягають вирішенню виключно у Третейському суді при асоціації «Юрбізнескон».
35.         Колегія суддів не може погодитись з висновком суду апеляційної інстанції з огляду на таке.
36.         Згідно з частиною другою статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути передано будь-який спір, що виникає з цивільних, господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
37.         Згідно з пунктом 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу цієї статті доповнено пунктом 14 згідно із Законом України від 03 лютого 2011 року № 2983-VI «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам») третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).
38.         Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту                         14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.
39.         Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України             від 04 листопада 2015 року у справі № 6-2074цс15.
40.         Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада              2011 року № 15-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянина  ОСОБА_8 щодо офіційного тлумачення положень пунктів 22, 23 статті 1, статті 11, частини восьмої статті 18, частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України (справа про захист прав споживачів кредитних послуг) дія цього Закону поширюється і на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем за договором про надання споживчого кредиту), що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
41.         Аналіз зазначених норм матеріального права дає підстави для висновку, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, відповідно до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, оскільки цим Законом від 03 лютого 2011 року виключено з компетенції третейського суду вирішення спорів щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).
42.         Відмежування цивільних правовідносин за участю споживачів від правовідносин за участю інших суб`єктів здійснюється на підставі визначення правової форми їх участі в конкретних правовідносинах.
43.         Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України, зокрема, у постановах: від 27 січня 2016 року у справі № 6-2712цс15, від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1716цс15,від 18 листопада 2015 року у справі                             № 6-187цс15, з яким у подальшому погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц (провадження № 14-336цс18).
44.         Таким чином, суд апеляційної інстанції як суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду, не врахував, що Закон України «Про третейські суди» містить заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).
45.         При цьому наявність у кредитному договорі застереження (пункт 8.3) про те, що всі спори підлягають вирішенню в Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Юрбізнескон», не впливає на неможливість вирішення вказаного спору в третейському суді.
46.         Також судом апеляційної інстанції не враховано, що:
-          пунктом 3.8 кредитного договору визначено, що відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» детальний розпис сукупної вартості кредиту для споживача, з урахування процентної (відсоткової) ставки за кредитом, зазначений в графіку розрахунків, що є додатком № 1 до цього договору.
-          пунктом 5.2.3 визначено, що позичальник має право протягом чотирнадцяти календарних днів з моменту укладення цього договору відкликати свою згоду на укладення цього договору без пояснення причин в порядку та у випадках, передбачених частинами шість, сім статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».
-          у пункті 5.7 кредитного договору зазначено, що «…якщо протягом цього періоду позичальник усуне порушення умов цього договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність».
-          у пункті 10.5 сторони погодили, що позичальник підтверджує, що отримав від кредитодавця до укладення договору інформацію, вказану в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та частині другій статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».
47.         Таким чином, аналіз умов кредитного договору, який укладено між КС «Гарантія-Кредит» та ОСОБА_1 , дає підстави дійти висновку, що між сторонами виникли правовідносини із споживчого кредитування.
48.         Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про скасування рішення третейського суду не врахував, що ОСОБА_1 є споживачем банківських послуг, спір між сторонами стосується виконання договору споживчого кредиту, тому третейському суду, у відповідності до пункту 14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», така справа не підвідомча.
49.         Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
50.         Згідно з пунктами 1, 4 частини першої, частини другої статті 376 ЦПК України підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
51.         Як вказано вище, оскільки судове рішення переглядалося лише в частині вимог щодо ОСОБА_1 і в суді першої інстанції наявність підстав для скасування рішення третейського суду щодо поручителів не перевірялася, тому рішення третейського суду підлягає скасуванню лише в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 , а в іншій частині - залишенню без змін.
52.         Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
53.         Враховуючи те, що колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали апеляційного суду як суду першої інстанції та часткового задоволення заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року у справі № 01/2023 І, тому з КС «Гарантія-Кредит» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору, понесені за подання заяви про скасування рішення третейського суду та апеляційної скарги, у розмірі 1073,60 грн.
Керуючись статтями 24, 351, 367, 368, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.            Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задовольнити частково.
2.            Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року скасувати.
3.            Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року у справі № 01/2023 І за позовом кредитної спілки «Гарантія-Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
4.            Скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Юрбізнескон» від 07 березня 2023 року у справі № 01/2023 І в частині задоволених позовних вимог кредитної спілки «Гарантія-Кредит» до ОСОБА_1 .
5.            Стягнути з кредитної спілки «Гарантія-Кредит» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                       Н. Ю. Сакара
 
О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян