УХВАЛА
 
21 листопада 2023 року
м. Київ
 
справа № 753/9645/21
 
провадження № 61-14735ск23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ),                про визнання заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У травні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 ,                           ОСОБА_3 , третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання заборгованості.
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року,                          у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
У жовтні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду                    м. Києва від 13 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду                              від 27 вересня 2023 року, в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріальногоправа, порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу на новий розгляд до районного суду.
 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями                  від 16 жовтня 2023 року касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 рокупередана для розгляду колегії                      суддів: ОСОБА_4. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчук М. М.                         (касаційне провадження № 61-14735ск23).
 
Відповідно до розпорядження Заступника керівника Апарату Верховного                            Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 16 листопада                     2023 року № 1466/0/226-23 про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_4 та на підставі службової записки Голови Касаційного цивільного суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 753/9645/21 за касаційним провадженням № 61-14735ск23.
 
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 листопада 2023 року для розгляду касаційної скарги  ОСОБА_1                   на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року                                    та постанову Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року визначено                                        суддю-доповідача - Лідовця Р. А. та суддів, які входять до складу колегії:                    Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій                     статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований                     в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень  ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду                       від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033-13-ц, від 30 червня 2020 року                                    у справі № 638/18231/15-ц (провадження № 14-712цс19), від 07 грудня 2021 року                 у справі № 905/902/20 та постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року                     у справі № 713/285/2012, від 18 листопада 2019 року у справі № 569/7631/15-ц,                   від 27 листопада 2019 року у справі № 133/3928/14-ц, від 12 листопада 2020 року                у справі № 642/3198/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц,                               від 05 жовтня 2021 року у справі № 755/16464/20, від 10 січня 2022 року                                              у справі № 577/2233/20, що передбачено пунктом 1 частини другої                                               статті 389 ЦПК України.
 
Також як підставу касаційного оскарження зазначених судових рішень                      ОСОБА_1 зазначає порушення судами норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою                                 статті 411 ЦПК України, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази; необґрунтовано відхилили клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4                        частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга  ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк                                   та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої                    статті 389 ЦПК України.
 
Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.
 
Крім того, у касаційній скарзі  ОСОБА_1 порушує питання про зупинення дії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року до закінчення касаційного провадження, зазначаючи, що відповідач у справі ОСОБА_3 може отримати майно, яке включено до спадкової маси та відчужити його на власний розсуд, що ускладнить поновлення прав заявника у випадку задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання                        про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
 
Отже, клопотання про зупинення виконання (дії) судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.
 
Клопотання  ОСОБА_1 зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення дії оскаржуваних судових рішень, оскільки заявником не доведено, що невжиття заходів зупинення дії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду                             від 27 вересня 2023 року може призвести до невідворотних наслідків.
 
Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання (дії) судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 вересня 2023 року слід відмовити.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року.
 
Витребувати з Дарницького районного суду м. Києва цивільну справу                                          № 753/9645/21.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 грудня 2023 року. 
 
Роз`яснити учасникам справи, які відповідно до частини шостої                                                    статті 14 ЦПК України зобов`язані зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрували його, що вони мають обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомитися із копією касаційної скарги та доданих документів, що подані у цій справі, виключно через Єдину судову                             інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль),                         що забезпечує обмін документами.
 
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 липня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2023 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     Р. А. Лідовець
 
Г. В. Коломієць
 
Д. Д. Луспеник