ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/967/23  Номер провадження 33/814/1750/23	Головуючий у 1-й інстанції Гусач О. М.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2023 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Карпушин Г.Л., за участі секретаря судового засідання Владімірова Р.В., -
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 квітня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :
Постановою судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн на користь держави. 
Цією постановою гр. ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що 08.02.2023 року о 00-09 год. в м. Кременчуці по вул.. В. Пугачова він керував транспортним засобом «Рута А 0483» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив захисник ОСОБА_1 – адвокат Гонтар Валерій Миколайович, подавши апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 квітня 2023 року та закрити провадження стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що на відеозапису, долученому до матеріалів справи, відсутні докази належного пропонування пройти огляд спочатку на місці, а потім – в закладі охорони здоров`я.
Апелянт стверджує, що на відеозаписі зафіксовано, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд, адже виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння, і він погодився його пройти, після чого було складено направлення на проходження такого огляду. Потім, працівники поліції в службовому автомобілі вказали на, нібито, ознаки вже алкогольного сп`яніння. Однак, направлення на проходження огляду не змінили, незважаючи на те, що про таку необхідність їм вказував лікар в лікувальному закладі.
Не надавши ОСОБА_1 жодного роз`яснення щодо права на правову допомогу-працівники поліції склали на нього протокол, при тому, що ОСОБА_1 вже не розумів, що від нього вимагається, і які саме ознаки і якого сп`яніння у нього виявлені.
Окрім цього, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому поважність причин пропуску строку обґрунтовується тим, що про розгляд справи 06.04.2023 року він не був належно повідомлений, про існування оскаржуваної постанови довідався лише 07.08.2023 року, після чого його захисником 07.08.2023 року подано апеляційну скаргу.
Відповідно до положень ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.
Перевіривши доводи апелянта щодо поважності пропуску строку на апеляційне оскарження доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, адже твердження апелянта підтверджуються матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дослідивши надані докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 08.02.2023 року о 00-09 год. в м. Кременчуці по вул.. В. Пугачова ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Рута А 0483» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладаючи адміністративне стягнення у вигляді штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що фактично дане адміністративне правопорушення встановлено та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №123799 від 08.02.2023 року; рапортом поліцейського; відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається що ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння відмовився та іншими матеріалами справи у їх сукупності.
Однак, з такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується, з огляду на наступне.
Правила дорожнього руху, затверджені постановою  Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. 
Відповідно до положень п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП необхідна наявність одночасно двох умов: 1) зафіксований належним чином факт керування транспортним засобом; 2) зафіксований належним чином факт перебування водія цього транспортного засобу в стані сп`яніння.
Згідно із п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
Із долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 під час керування ним зазначеним вище транспортним засобом. В ході спілкування повідомили йому, що у нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (хронологічний відрізок – 00:51:50). На пропозицію працівників поліції пройти огляд в закладі охорони здоров`я у лікаря-нарколога ОСОБА_1 погодився. Під час поїздки до закладу охорони здоров`я ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він ще в день вживав 50 гр алкоголю, після чого працівник поліції сказав, що зараз він почув запах алкоголю у ОСОБА_1 (хронологічний відрізок – 00:57:16). Після прибуття до лікарні лікар почав роз`яснювати ОСОБА_1 порядок проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, зазначаючи, що треба буде, зокрема, здати на аналіз сечу. Через деякий час працівник поліції знову почав повідомляти ОСОБА_1 , що у останнього виявлені ознаки сп`яніння, спочатку зазначаючи, що наркотичного, і одразу виправившись, сказав, що алкогольного (хронологічний відрізок – 01:20:20). 
При цьому, із відеозапису дійсно вбачається, що ОСОБА_1 на даний момент вже не розумів, який огляд слід проходити. Крім того, з відеозапису, вбачається, що працівники поліції складали не одне направлення на проходження огляду, змінюючи при цьому вид сп?яніння, на встановлення якого направлено ОСОБА_2 та ознаки, які у нього виявлені. Також вбачається, що патрульні поліції консультувалися з лікарем, яке йому направлення слід надати для того, щоб встановити у ОСОБА_2 стан сп?яніння. Після цього лікар надав ОСОБА_1 якийсь документ, який той підписав. Однак, чіткої відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння (як це вказано у висновку щодо результатів медичного огляду від 08.02.2023 року №81 та у протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №123799 від 08.02.2023 року) матеріали справи не містять.
Крім того, суд зважає на те, що у разі виявлення ознак алкогольного сп`яніння, відповідно до процедури, працівники поліції мають запропонувати пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу або, у разі непогодження із результатами огляду на місці, – мають запропонувати пройти огляд в закладі охорони здоров`я. 
Із матеріалів справи вбачається, що працівники поліції не складали акту огляду на місці зупинки. Крім того, направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я матеріали справи також не містять. Доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом матеріали справи не містять. При проведенні всіх процесуальних дій по адміністративному провадженні щодо ОСОБА_2 працівники поліції йому його процесуальних прав, в тому числі права на правову допомогу не роз`яснювали.
Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Невиконання працівниками поліції процедури проведення огляду водія на стан сп?яніння, допущення грубих порушень при зібранні доказів та допущення явно обвинувального характеру дій, не роз`яснення в доступній та зрозумілій формі ОСОБА_1 його процесуальних прав та обов`язків, а також наслідків вчинення (невчинення) ним певних дій, виходячи з положень закону, дають суду право вважати такі дії неправомірними, зібрані докази не допустимими та не брати їх до уваги при розгляді справи.
Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (п.65).
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Апеляційний суд, здійснивши аналіз усіх доказів, наявних у матеріалах справи, погоджується з доводами апеляційної скарги, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
З огляду на викладене, за відсутності належних і достатніх доказів на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, його причетність до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича – задовольнити. 
Поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 квітня 2023 року.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Гонтара Валерія Миколайовича – задовольнити.
Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука від 06 квітня 2023 року – скасувати, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП) – закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                         Г.Л. Карпушин