ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року 
м. Київ

справа № 260/4677/22
адміністративне провадження № К/990/19102/23  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача                                                                            Мельник-Томенко Ж.М., 
суддів -                                                                       Жука А.В.,
                                                                                Мартинюк Н.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою  ОСОБА_1    
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 (головуючий суддя - Р.Б. Хобор, судді - Н.В. Бруновська, Р.М. Шавель)
у справі № 260/4677/22
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії, 

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просив:
- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 26.10.2022 № 2089 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області»; 
- визнати протиправним з моменту прийняття та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 28.10.2022 № 196 о/с «По особовому складу», яким відповідно до частини першої статті 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 28.10.2022 року; 
- поновити ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 28.10.2022;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 28.10.2022 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі; 
- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області; 
- допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць; 
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Закарпатській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду у розмірі 30 000 грн 00 коп, встановлену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 28.10.2022 по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі; 
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20  000 грн 00 коп.
2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що жодних порушень службової дисципліни він не допускав. Вважає застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з поліції неправомірним. 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.12.2022 позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 26.10.2022 № 2089 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області». Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 28.10.2022 № 196 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , з 28.10.2022. Поновлено ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді дізнавача сектору дізнання Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 29.10.2022. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 17  454 грн 52 коп з відрахуванням податків та зборів. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на займаній на час звільнення посаді дізнавача сектору дізнання Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 29.10.2022 та стягнення на користь ОСОБА_1 заробітної плати у межах одного місяця в розмірі 12  984 грн 38 коп допущено негайному виконанню. У задоволенні позову у частині інших позовних вимог відмовлено. 
4. При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив з того, що наявні у матеріалах справи докази не дають підстав кваліфікувати виявлені відповідачем у ході проведеного службового розслідування порушення як грубе порушення позивачем дисципліни чи посадових інструкцій, достатнє для застосування такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач належним чином не обґрунтував необхідність застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення та неможливість застосування іншого, крім звільнення зі служби в поліції, виду дисциплінарного стягнення, при тому, що останній за час перебування на посаді не притягувався до дисциплінарної відповідальності та за місцем роботи характеризується загалом позитивно; обставин, які обтяжують відповідальність позивача, під час дисциплінарного провадження не встановлено. З огляду на що, суд першої інстанції виснував про наявність підстав для скасування спірних наказів та поновлення позивача на посаді. Водночас, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення на користь позивача додаткової винагороди (грошового забезпечення) відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», оскільки така не виплачується за час вимушеного прогулу. 
5. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про поновлення на роботі відмовлено.
6. Постановляючи рішення про відмову в позові, апеляційний суд виходив з того, що позивач не надав доказів на спростування порушень, виявлених під час службового розслідування. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення відповідає критеріям обґрунтованості та пропорційності вчиненому порушенню, такому як, невиконання позивачем своїх безпосередніх обов`язків, що вказує про безвідповідальне ставлення позивача до служби в поліції.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
7. У касаційній скарзі позивач, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову апеляційного суду скасувати повністю, справу направити на новий розгляд. 
8. Підставою касаційного оскарження судового рішення позивач вказує пункти 1, 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
9. Обґрунтовуючи посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник вказує про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.02.2021 у справі № 826/12456/18, від 16.05.2018 у справі № 826/23192/15, від 06.02.2020 у справі № 826/1916/17.
10. Обґрунтовуючи посилання на пункт 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зазначає, що суд апеляційної інстанції, всупереч положень процесуального закону, розглянув справу за відсутності позивача, який не повідомлений належним чином про дату, час і місце судового засідання. Наголошує, що розглянувши справу без участі позивача, апеляційний суд позбавив його права на судовий захист. 
Позиція інших учасників справи
11. У відзиві на касаційну скаргу відповідач з доводами та вимогами скаржника не погоджується, просить постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін, відмовивши в задоволенні касаційної скарги.  
Рух касаційної скарги
12. Ухвалою Верховного Суду від 13.06.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .  
13. Ухвалою Верховного Суду від 08.11.2023 адміністративну справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Позиція Верховного Суду
14. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
15. Позивач оскаржує постанову суду апеляційної інстанції, серед іншого, з підстав порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки він не був належним чином повідомлений про судовий розгляд справи в суді апеляційної інстанції. 
16. Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу. 
17. Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
18. Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
19. Зазначеним вимогам процесуального закону рішення суду апеляційної інстанції не відповідає, а викладені у касаційній скарзі мотиви скаржника щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права є прийнятні, з огляду на таке.
20. За змістом частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
21. Згідно із частинами першою та другою статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
22. Відповідно до частини першої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями.
23. Частиною третьою статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.
24. За приписами частини першої статті 127 Кодексу адміністративного судочинства України часом вручення повістки вважається: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
25. Частинами першою та другою статті 307 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що після проведення підготовчих дій суддя-доповідач доповідає про них колегії суддів, яка вирішує питання про проведення додаткових підготовчих дій у разі необхідності та призначення справи до розгляду.
Про дату, час та місце розгляду справи повідомляються учасники справи, якщо справа відповідно до цього Кодексу розглядається з їх повідомленням.
26. Згідно з частиною першою статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
27. Відповідно до матеріалів справи ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09.12.2022.
28. Ухвалою від 21.04.2023 Восьмий апеляційний адміністративний суд призначив справу до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 03.05.2023 о 14 год 00 хв. 
29. Повістками-повідомленнями від 24.04.2023 учасникам справи повідомлено про розгляд апеляційної скарги Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який відбудеться 03.05.2023 о 14 год 00 хв. 
30. У протоколі судового засідання від 03.05.2023 зазначено, що у судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином. 
31. Водночас, з матеріалів справи встановлено, що на дату розгляду судом апеляційної інстанції справи у суду не було жодних доказів, які б давали підстави для висновку про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи (відсутнє підтвердження про вручення позивачу повістки-повідомлення (арк. 125). Відповідно в силу приписів статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції мав би відкласти розгляд справи. 
32. Проте Восьмий апеляційний адміністративний суд 03.05.2023 прийняв постанову у справі            № 260/4677/22.  
33. За наведених обставин, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції під час розгляду справи було допущено порушення норм процесуального права в частині обов`язку повідомити належним чином осіб, які беруть участь у справі про дату, час і місце апеляційного розгляду справи.
34. З огляду на те, що під час розгляду справи в касаційному провадженні, встановлено порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, які відповідно до приписів статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковою підставою для скасування, тому інші доводи касаційної скарги суд касаційної інстанції не розглядає.  
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
35. За змістом пункту 3 частини третьої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто адміністративними судами за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. 
36. За таких обставин, переглянувши судове рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що відповідно до приписів статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України є обов`язковою підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

постановив:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
2. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі                             № 260/4677/22 скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції - Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                     Ж.М. Мельник-Томенко 

Судді                                                                  А.В. Жук
                                                                                
                                                                      Н.М. Мартинюк