ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 р. 	Справа № 520/1752/23	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Кухар М.Д., м. Харків, повний текст складено 05.06.23  по справі № 520/1752/23
за позовом               ОСОБА_1  
до              Військової частини НОМЕР_1                      
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 без застосування місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для визначення індексації - січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 28.07.2020 без застосування вимог абзацу 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити за період з 01.03.2018 року по 28.07.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням вимог абзацу 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 закрито провадження у справі № 520/1752/23 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач, не погодившись з вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин у справі, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 року в адміністративній справі № 520/1752/23.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу, ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року без застосуванням місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для визначення індексації - січень 2008 року; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виплатити позивачу, ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року; визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу, ОСОБА_2 за період з 01.03.2018 року по 28.07.2020 року без застосуванням вимог абзацу 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити за період з 01.03.2018 року по 28.07.2020 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - березень 2018 року, з урахуванням вимог абзацу 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; витребувати у Військової частини НОМЕР_1 довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивачу, за період з 01.01.2018 року по 28.07.2020 року.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2021 року у справі №520/6346/21 відповідачем проведено розрахунок індексації грошового забезпечення позивача з порушенням норм пункту 5 Порядку № 1078 та виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 2 327,76 грн, з розрахунку базового місяця - грудень 2015 року за період з січня 2016 року по липень 2017 та серпень 2017 року з серпня 2017 року по лютий 2018 року, у зв`язку з чим, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з метою перерахунку індексації за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації "базовий місяць" січня 2008 року та за період з 01.03.2018 по 28.07.2020 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) березень 2018 року, з урахуванням вимог абзацу 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. Проте, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 у вказаній справі з посиланням на п.4 ч.1 стю238 КАС України суд закрив провадження у справі № 520/1752/23, з огляду на існування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 у справі № 520/28372/21, яким вирішено спір між тими самими сторонами, про той саме предмет і з тих самих підстав.
Однак, суд першої інстанції при прийнятті рішення від 15.02.2022 у справі № 520/28372/21 позов залишив без задоволення з підстав відсутності порушеного суб`єктивного права на отримання від Військової частини НОМЕР_1 індексації грошового забезпечення військовослужбовця за період 01.12.2015 - 28.02.2018 та 01.03.2018 - 28.07.2020, а відтак не розглядав позов по суті. Крім того, зазначив, що такий захист має бути остаточно наданий у межах справи № 520/6346/21 у порядку ст. 383 КАС України.
За вищенаведених обставин, вважає, що підстави звернення до суду з даним позовом не є ідентичними, оскільки спір між сторонами у справах виник з різних підстав. 
У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві Військова частина НОМЕР_1 зазначає про правомірність своїх дій щодо розрахунку та виплати індексації позивачу, тобто відповідач виклав свою правову позицію по суті заявлених позовних вимог, разом з цим,  у поданому відзиві відповідач не виклав своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала справа № 520/28372/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 без застосування місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін для визначення індексації-січень 2008 року; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 12.2015 по 28 02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року із одночасним відрахуванням 1.5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44; визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 28.07.2020 року без застосуванням вимог абзацу 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити за період з 01.03.2018 року по 28.07.2020 року, з урахуванням вимог абзацу 4 та 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасним відрахуванням 1,5 % військового збору та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового та начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2022 року по справі № 520/28372/21 в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення набрало законної сили 18 березня 2022 року.
Закриваючи провадження у справі відповідно до п.4 ч.1 ст.238 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що у справі № 520/1752/23 спір виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що вже розглянуто судом у справі №520/28372/21.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених   статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Тобто, постановлення ухвали про закриття провадження у справі на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: набрали законної сили постанова чи ухвала суду про закриття провадження у такій самій справі; спір у справі повинен бути з одним і тим же предметом; спір у справі повинен бути заявлений з тих самих підстав.
Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає закриття провадження у справі.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 09 жовтня 2018 року у справі № 809/487/18, від 13.07.2020 року у справі № 620/3960/19.
Колегія суддів зазначає, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю співпадають за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає зверненню до суду заінтересованих осіб для вирішення спору.
Колегією суддів встановлено та не заперечується сторонами, що відповідачем на виконання рішення суду у справі № 520/6346/21 проведено розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , однак внаслідок незгоди позивача з обраним відповідачем базовим місяцем, який слугує складовою для розрахунку суми виплати, ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, який розглядався у межах справи № 520/28372/21.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог у справі № 520/28372/21 суд дійшов висновку, що невірне обчислення розміру індексації грошового забезпечення військовослужбовця за спірний період з 01.12.2015 по 28.02.2018 не є підставою для звернення з окремим позовом, а підлягає вирішенню в порядку ст. 383 КАС України, а вимога заявника про обчислення індексації розміру грошового забезпечення військовослужбовця за період 01.03.2018-28.07.2020 відповідно до абзацу 4 п. 5 та абзацу 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078) не підлягає задоволенню, оскільки заявлена передчасно, до розв`язання у порядку ст. 383 КАС України спору з приводу відповідності закону обчислення Військовою частиною НОМЕР_1 розміру індексації грошового забезпечення позивача за період 01.02.2018 - 28.02.2018.
Таким чином, предметом спору у справі № 520/28372/21, була правомірність визначення відповідачем в базових місяців при обчисленні індексації грошового забезпечення позивача за спірні періоди з 01.12.2015 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 28.07.2020.
З досліджених матеріалів справи № 520/1752/23, колегією суддів встановлено, що звернення ОСОБА_1 до суду із вказаним позовом так само обумовлено незгодою позивача із застосованими відповідачем базовими місяцями при обчисленні індексації грошового забезпечення за періоди з 01.12.2015 по 28.02.2018 та з 01.03.2018 по 28.07.2020, тобто, підстави звернення позивача до суду та предмет позову не змінились та є тотожними до тих, що вже розглядались, та яким надавалась оцінка судом у справі № 520/28372/21.
При цьому виклад позовних вимог ОСОБА_1 у цій справі з іншим формулюванням, не змінює ані предмет, ані підстави спору, який є ідентичним у справі № 520/28372/21 та у цій справі.
При зміні однієї альтернативної позовної вимоги іншою, або, при виділенні з позову, який вже заявлено, частини позовних вимог в окремий позов тотожність предмета позову зберігається.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 9901/433/18.
Колегія суддів зазначає, що незгода позивача з рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.02.2022 яким відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог є підставою для оскарження такого рішення в апеляційному порядку, а не для ініціювання нового спору с тих самих підстав.
Враховуючи те, що сторони у цих позовах ті ж самі, предмет та підстави позову у справах  № 520/28372/21 та № 520/1752/23 є тотожними, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Як зазначено в п. 58 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ч.4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу  Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 по справі № 520/1752/23 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	О.А. Спаскін    С.П. Жигилій