ПОСТАНОВА                                                     
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ                                 
 
06 грудня 2023 року
м. Київ
 
справа № 638/6226/21
провадження № 61-9559св23
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - комунальне підприємство «Харківводоканал»,
відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2023 року у складі судді Щепіхіної В. В. та постанову Харківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року у складі колегії суддів: Бурлака І. В., Мальованого Ю. М., Пилипчук Н. П.,
 
Короткий зміст позовних вимог
1.            У квітні 2021 року комунальне підприємство «Харківводоканал» (далі - КП «Харківводоканал») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, у якому просило стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 27 616,28 грн.
2.            У лютому 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічним позовом до КП «Харківводоканал» про визнання дій такими, що здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, у якому просили прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднати її з позовною заявою КП «Харківводоканал»; визнати дії КП «Харківводоканал» щодо них такими, що здійснені з використанням нечесної підприємницької практики; в позові КП «Харківводоканал» до них відмовити повністю.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3.            Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2023 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, у прийнятті зустрічної позовної заяви відмовлено.
4.            Відмовляючи у прийняття зустрічного позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що вимоги зустрічного позову відповідачів не є однорідними із вимогами КП «Харківводоканал» про стягнення заборгованості, тому задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Враховуючи те, що відсутні встановлені процесуальним законом підстави для спільного розгляду обох позовів, суди дійшли висновку, що прийняття зустрічного позову та об`єднання в одне провадження з первісним є недоцільним.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
5.            У червні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
6.            Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 18 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
7.            Відповідно до розпорядження керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 02 листопада 2023 року № 1364/0/226-23 та протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2023 року справу призначено судді-доповідачеві.
8.            Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2023 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 

 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
9.            У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу до місцевого суду для продовження розгляду.
10.         Підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України: порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме частини другої статті 193 ЦПК України.
11.         Касаційна скарга мотивована тим, що судами не враховано, що саме позовні вимоги КП «Харківводоканал» про стягнення заборгованості спонукали звернутися із зустрічної позовною заявою про порушення їх прав споживачів та визнання вимог КП «Харківводоканал» такими, що здійснені з використанням нечесної підприємницької діяльності.
12.         Вказує, що зустрічний позов повністю взаємопов`язаний з первісним позовом та його вимогами. 
13.         Задоволення зустрічного позову може виключити підстави для задоволення позову КП «Харківводоканал», що відповідає вимогам до зустрічного позову, які викладені у статті 193 ЦПК України.
Відзиву на касаційну скаргу не подано
Фактичні обставини справи, встановлені судами
14.         У квітні 2021 року КП «Харківводоканал» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, у якому просило стягнути з відповідачів заборгованість у розмірі 27 616,28 грн.
15.         У лютому 2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 звернулись до суду із зустрічним позовом до КП «Харківводоканал» про визнання дій такими, що здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, у якому просили прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду та об`єднати її з позовною заявою КП «Харківводоканал»; визнати дії КП «Харківводоканал» щодо них такими, що здійснені з використанням нечесної підприємницької практики; в позові КП «Харківводоканал» до них відмовити повністю.
16.         Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2023 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року, у прийнятті зустрічної позовної заяви відмовлено.

Позиція Верховного Суду
17.         Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
18.         Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
19.         Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
20.         Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
21.         Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
22.         Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
23.         Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.
24.         Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. 
25.         Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
26.         Отже, прийняття зустрічного позову можливе за дотримання умов, передбачених частиною другою статті 193 ЦПК України, і залежить від того, наскільки суд вважає за доцільне розглядати цей позов у одному провадженні з первісним.
27.         Аналіз вказаних положень закону свідчить про те, що зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
28.         За своєю сутністю зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог виключає задоволення вимог позивача.
29.         Умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, що виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного і зустрічного позовів, оскільки це дозволяє більш повно і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити фактичні взаємовідносини сторін, виключити ухвалення взаємосуперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
30.         Отже, зустрічний позов є матеріально-правовою вимогою відповідача до позивача, яка заявляється для сумісного розгляду з первісним позовом з метою захисту прав відповідача, оскільки задоволення його вимог унеможливлює задоволення вимог позивача. Зустрічний позов має бути пред`явлений лише до первісного позивача (або одного зі співпозивачів). Умовою пред`явлення зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним; взаємопов`язаність позовів виявляється у тому, що вони виникають з одних правовідносин.
31.         Подібні за змістом правові висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 200/22329/14-ц (провадження № 14-483цс19).
32.         Ураховуючи викладене, взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виявлятись у наступному: обидва позови взаємно пов`язані, і їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, взаємна пов`язаність первісного і зустрічного позову може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах; вимоги за зустрічним та первісним позовами можуть зараховуватись; задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову.
33.         Подання такого зустрічного позову має на меті не лише довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом, а й захисти права відповідача в обраний ним спосіб. У таких випадках задоволення зустрічного позову тягне за собою відмову у первісному позові повністю або частково.
34.         Звертаючись до суду із позовом, КП «Харківводоканал» вказувало, що відповідачі є споживачами послуг з центрального водопостачання та централізованого водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюється за абонентським рахунком № НОМЕР_1 .
35.         У зв`язку з порушенням обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг у відповідачів утворилась заборгованість, яку КП «Харківводоканал» просило стягнути.
36.         Звертаючись до суду із зустрічним позовом, відповідачі вказували, що вони не давали згоди на отримання послуг КП «Харківводоканал», тому вимоги щодо оплати підпадають під положення статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», якою визначено поняття нечесної підприємницької діяльності, тобто порушують їх права як споживачів. Відповідачі просили суд визнати дії КП «Харківводоканал» такими, що здійснені із використанням нечесної підприємницької діяльності. 
37.         Отже, з урахуванням змісту та вимог позовів, поданих сторонами, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що спори за первісним та зустрічним позовами виникли з різних правовідносин, тому різними мають бути і предмети доказування в указаних спорах.
38.         Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, відмовляючи у прийнятті зустрічної позовної заяви, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки вимоги зустрічного позову не є однорідними з первісними вимогами щодо стягнення заборгованості, тому задоволення зустрічного позову не може виключити повністю або частково задоволення первісного позову й, відповідно, відсутні встановлені процесуальним законом підстави для спільного розгляду вказаних позовів.
39.         Враховуючи те, що суди дійшли правомірного висновку, що прийняття зустрічного позову та об`єднання його в одне провадження з позовом КП «Харківводоканал» є недоцільним, колегія суддів відхиляє посилання заявника на неправильне застосування судами попередніх інстанцій частини другої статті 193 ЦПК України.
40.         Доводи касаційної скарги щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права не знайшли свого підтвердження, тому оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін.
41.             Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
42.             Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.         Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2.         Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 березня 2023 року та постанову Харківського апеляційного суду від 16 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                             О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        В. В. Шипович