ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 листопада 2023 року 	м.Суми	

Справа №591/797/23 
Номер провадження 22-ц/816/1709/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Рунова В. Ю. 

сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
третя особа -   ОСОБА_3 
розглянув у  порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника  відповідача  ОСОБА_2 – адвоката Лютого Олега Віталійовича
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 липня 2023 року, ухваленого у  складі судді Сидоренко А.П.,   у м. Суми,  повний текст якого виготовлено 14 липня  2023 року,  

                                                                у с т а н о в и в:

У січні  2023 року  позивачка ОСОБА_1   звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2   про  стягнення  з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини його заробітку, щомісячно, до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років.
Свої вимоги обґрунтовувала тим,  що сторони перебували в шлюбі з 21 жовтня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 . У шлюбі у них народилася дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. На даний час дочка є повнолітньою, але продовжує навчання в Навчально-науковому інституті бізнесу, економіки та менеджменту Сумського державного університету. Термін навчання з 15 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року. Через денну форму навчання дочка не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. У зв`язку з навчанням, потребує матеріальної допомоги, оскільки мешкає з позивачкою і перебуває на її утриманні, а в умовах дистанційного онлайн навчання позивачкою було придбано для навчання дочки ноутбук, необхідні речі, книги. 
Рішенням  Зарічного  районного суду  м. Суми від 11 липня 2023  року позовні вимоги  задоволено  частково.
Стягнуто з ОСОБА_2   аліменти на користь ОСОБА_1   на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини його щомісячного доходу, щомісячно, починаючи стягнення з 31 січня 2023 року на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років. 
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1   відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2   судовий збір на користь держави в сумі 1073 грн. 60 коп.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування   обставин справи, що мають значення для справи, порушення  норма матеріального  та процесуального права,  просить скасувати  рішення суду та ухвалити  нове рішення, яким  відмовити у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки не врахував той факт, що відповідач  є пенсіонером МВС.   
Окрім того, звертає увагу на те, що  позивачка та третя особа, починаючи  із лютого 2023 року перебувають за межами  державного кордону України, а саме в Німеччині, що на його думку,  спростовує ті обставини, що дочка  навчається на денній стаціонарній формі навчання у Навчально-науковому інституті бізнесу, економіки та менеджменту Сумського державного університету.
Вважає, що при  визначенні розміру аліментів не було  встановлено майновий стан  та матеріальні побутові умови проживання  платника аліментів,  а також майновий стан  та матеріальні побутові умови проживання   позивачки та третьої особи, можливості платника аліментів сплачувати їх  у відповідному  розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те,  що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1   ч. 1 ст.  374ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи,  що сторони перебували в шлюбі  з 21 жовтня 2006 року, який було розірвано рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 18 січня 2019 року (а.с. 12).
Від шлюбу мають повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 9). 
На даний час дочка сторін є здобувачем освітнього ступеня бакалавр І курсу навчально-наукового інституту бізнесу, економіки та менеджменту денної форми здобуття освіти Сумського державного університету, термін навчання з 15 вересня 2022 року по 30 червня 2026 року, що підтверджується довідками навчального закладу (а.с. 15, 234). 
Згідно інформації  Головного управління ДПС у Київській області від 25 квітня 2023 року відомості про доходи ОСОБА_2 за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року відсутні (а.с. 89).
З відповіді Головного управління ДПС у Сумській області від 22 травня 2023 року ОСОБА_1   за період з І квартал 2022 року по І квартал 2023 року мала дохід у виді заробітної плати та соціальних виплат (а.с. 92-94).
За інформацією Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02 червня 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3   перетнули кордон України 21 лютого 2023 року (а.с. 231).
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з урахуванням наданих сторонами доказів, дійшов висновку про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки,  яка продовжує навчання,   у розмірі 1/6 частини його щомісячного доходу, щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2023 на період навчання, але не більше ніж до досягнення дочкою двадцяти трьох років
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.
Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину) (п.20  постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).
Указане також відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц, від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18, від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20.
Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.
За змістом статей  191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у  ст.182 цього Кодексу.
Як передбачено частиною 1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої  дочки, яка продовжує навчання.
Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як передбачено ст.  76, 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка).
У справі, яка переглядається, судом установлено, що  ОСОБА_3 , яка є дочкою сторін, на день звернення до суду не досягла 23 років, продовжувала навчання, не працювала.  Навчання на денній формі позбавляє її   можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги.
Не  заслуговують на увагу  посилання в апеляційній скарзі   на те, що  позивачка та третя особа, починаючи  із лютого 2023 року перебувають за межами  державного кордону України, зокрема  в Німеччині, оскільки  факт  перебування ОСОБА_3 у складі студентів Сумського  державного університету  на денній формі навчання  стверджується матеріалами справи, а саме:  довідкою про навчання від 05.07.2023 за № 53-Д.299/23  (а.с. 234) і не було спростовано іншими доказами.
У той же час, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що  він  є непрацездатною особою і  не має можливості надавати  матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання.
Зокрема надані відповідачем медичні довідки, які  досліджувались судом першої інстанції, а так само  і   долучені  відповідачем до апеляційної скарги  медичні документи  не спростовують висновку суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів у визначеному судом першої інстанції розмірі.
Вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення, апеляційна скарга не містить. Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції були правильно застосовані норми матеріального та додержані норми процесуального права.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду  не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. 367-369,  п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

                                                                п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу  представника  відповідача  ОСОБА_2 - адвоката Лютого Олега Віталійовича  залишити без задоволення, а рішення Зарічного  районного суду м. Суми від 11 липня 2023 року  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 
Головуючий -  	В. І. Криворотенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   В. Ю. Рунов