УХВАЛА                                 
 
13 листопада 2023 року
м. Київ
справа № 761/13219/22
провадження № 61-9243 св 23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., 
Коломієць Г. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» Луньо Іллі Вікторовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоотриманої заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Притули Н. Г. від 18 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Шебуєвої В. А., Матвієнко Ю. О., Крижанівської Г. В. від 09 травня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив суд: 
визнати незаконним та скасувати наказ від 10 червня 2022 року № 427/лк про його звільнення;
поновити його на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» (далі - АТ «МР Банк»);
стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 15 червня 2022 року до дня ухвалення судового рішення;
стягнути з відповідача на його користь недоотриману заробітну плату у вигляді невиплаченої винагороди у розмірі 20 % у розмірі 29 018,18 грн, частину заробітної плати (посадового окладу) - 53 454,54 грн за період незаконно встановленого простою.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року, 
з урахуванням додаткового рішення цього ж суду від 30 січня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано наказ АТ «МР банк» від 10 червня 2022 року № 427/лк «Про звільнення».
Поновлено з 14 червня 2022 року ОСОБА_1 на посаді головного юрисконсульта управління проблемних активів та судового захисту Департаменту правового забезпечення та стягнення боргів АТ «МР Банк».
Стягнено з АТ «МР банк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 253 898,83 грн (сума без відрахування обов`язкових податків та платежів).
В іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва 
від 18 січня 2023 року залишено без задоволення.
Апеляційні скарги АТ «МР банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 30 січня 2023 року задоволено.
Скасовано рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 
2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 30 січня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, ухвалено нове рішення, яким у позові в цій частині відмовлено.
В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.
У червні 2023 року  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права 
й порушення норм процесуального права, просить постанову Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року скасувати повністю, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року скасувати в частині відмови у задоволенні позову, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким його позов задовольнити. В іншій частині рішення суду першої інстанції та додаткове рішення цього ж суду залишити без змін. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК Українипровадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України. 
В обґрунтування підстав касаційного оскарження заявник посилається на: неврахування висновків, викладених у відповідних постановах Верховного Суду України та Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України); участь в ухваленні рішення суду першої інстанції судді, якому було заявлено відвід (пункт 2 частини першої статті 411 ЦПК України); недослідження зібраних у справі доказів (пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України); необґрунтоване відхилення клопотання про витребування доказів та допит свідка, безпідставне відхилення посилання позивача на положення про оплату праці (пункт 3 частини третьої 
статті 411 ЦПК України); встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справа розглядатиметься колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом  ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» Луньо Іллі Вікторовича, третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та недоотриманої заробітної плати, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 18 січня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 09 травня 2023 року призначити до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                Д. Д. Луспеник
Б. І. Гулько
                                                                                        Г. В. Коломієць