КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року                                                                                                         місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 759/17898/21
номер провадження: 22-ц/824/6251/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Нежури В.А., Шебуєвої В.А.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року у складі судді  П`ятничук І.В., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу),
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Новобудова» (далі - ТОВ «Новобудова») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу).
Позовна заява мотивована тим, що відповідно до рішення правління акціонерного товариства холдингова компанія «Київміськбуд» від 09 березня 2005 року №42 та АВІЗО №302 від 24 липня 2006 року, підземний паркінг по АДРЕСА_1 переданий ТОВ «Новобудова» в експлуатацію та обслуговування. ТОВ «Новобудова» здійснює обслуговування багатоквартирних житлових будинків, в тому числі, вбудованих підземних автостоянок (паркінгів), де забезпечує прибирання, цілодобову охорону, комунальні послуги.
Вказувало, що ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 у підземному паркінгу по АДРЕСА_1 . 06 грудня 2005 року між позивачем та відповідачкою укладено договір №2 про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу), згідно з п.2.1.5 якого остання зобов`язалася щомісячно у термін до 20-го числа сплачувати кошти на утримання машиномісця. Проте, відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за договором, систематично не здійснювала оплату наданих позивачем послуг у повному обсязі, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з 01 квітня 2019 року по                  01 липня 2021 року у розмірі 13 513 грн 68 коп.
З огляду на викладене, ТОВ «Новобудова» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за надані послуги по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) за період з 01 квітня 2019 року по 01 липня 2021 року у розмірі 15 726 грн 04 коп., з яких: 13 513 грн 68 коп. сума основного боргу, 673 грн 29 коп. - три проценти річних від простроченої суми, 1 539 грн 07 коп. - складова індексу інфляції,  а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн 00 коп.
Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 15 липня 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у даній справі до розгляду в порядку загального позовного провадження.
07 жовтня 2022 року до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди.
Зустрічний позов обґрунтований тим, що обставини, які вказало ТОВ «Новобудова» в обґрунтування своїх позовних вимог не відповідають правовідносинам, які виникли між ОСОБА_1 та ТОВ «Новобудова» щодо утримання машиномісця № НОМЕР_1 у підземному паркінгу по АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_1 виконує зобов`язання за договором від 06 грудня 2005 року №2 у повному обсязі, а дії ТОВ «Новобудова» щодо визначення вартості послуг за договором від 06 грудня 2005 року №2 в односторонньому порядку та звернення до суду щодо їх стягнення, є протиправними.
Вказувала, що відповідно до додатку №1 до договору від 06 грудня 2005 року (Розрахунок витрат на утримання підземної автостоянки (паркінгу) пр. Перемоги, 125) вартість послуг в опалювальний період складає 253 грн 26 коп., в літній період - 184 грн                  87 коп. Будь-які зміни, доповнення до вказаного договору та додатку з 06 грудня 2005 року по даний час нею не погоджувалися та не вносилися. У зв`язку з цим, нею щомісячно здійснюється оплата на рахунок ТОВ «Новобудова» у відповідності до вищезазначених умов договору та додатку до нього.
Зазначала, що визначені ТОВ «Новобудова» розрахунки вартості послуг по утриманню паркінгу за адресою: проспект Перемоги, 125 за періоди: 2019 року у сумі 596 грн 10 коп., 2020 року у сумі 664 грн 68 коп., 2021 року у сумі 819 грн 96 коп. не можуть застосовуватись до правовідносин за договором від 06 грудня 2005 року №2, оскільки такі дії ТОВ «Новобудова» щодо визначення вартості послуг в односторонньому порядку, без погодження сторін, суперечать вимогам чинному законодавству.
Вказувала, що під час укладання вищезазначеного договору сторони узгодили всі його істотні умови, а саме щодо видів послуг, розміри, терміни сплати коштів за надані послуги. Зокрема, у п.3.2 договору сторони дійшли згоди щодо можливості зміни розміру оплати за утримання паркінгу виключно шляхом внесення змін до даного договору.
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії ТОВ «Новобудова» щодо самостійного, без погодження сторін та внесення змін до договору, визначення вартості  послуг за договором від 06 грудня 2005 року №2. Стягнути з ТОВ «Новобудова» на користь ОСОБА_1 завдану моральну шкоду в сумі 800 000 грн 00 коп.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року закрито підготовче провадження у справі за позовом ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу). 
У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВ «Новобудова» про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди відмовлено. 
Повернуто зустрічну позовну заяву  ОСОБА_1 до ТОВ «Новобудова» про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкодита роз`яснено, що відмова у прийнятті зустрічного позову не позбавляє її права звернутися із зазначеним позовом в загальному порядку.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати в частині відмови у прийнятті та поверненні зустрічного позову, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.  
Апеляційна скарга мотивована тим, що зустрічний позов це самостійна вимога відповідачки до позивача, що подається для одночасного розгляду у справі за позовом позивача і виступає одним із способів захисту інтересів відповідачки проти позову.
Вказує, що заявлена основна вимога зустрічного позову обґрунтовується одними і тими ж доказам, які подано позивачем у справі №759/17898/21, а саме договором від 06 грудня 2005 року №2 та додатком №1 до договору від 06 грудня 2005 року №2 (Розрахунок витрат на утримання підземної автостоянки), поданих позивачем актами виконаних робіт по утриманню паркінгу тощо.
ТОВ «Новобудова» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що підстави та мотиви, зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Тому ТОВ «Новобудова» просило апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак суд першої інстанції прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.
Відмовляючи у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що прийняття зустрічного позову про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди призведе до невиправданого порушення строків розгляду справи, а також з того, що спільний розгляд первісного позову і зустрічного позову, є недоцільним ще й тому, що їх об`єднання істотно розширить предмет доказування та призведе до затягування розгляду первісного позову по суті. Крім того, спільний розгляд первісного позову та зустрічного позову є недоцільним, оскільки це призведе до порушення принципів оперативності та своєчасності розгляду справи і невиправдано ускладнить судовий розгляд.
Проте з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитись з наступних підстав. 
Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими ст.ст.123 - 126 ЦПК України 2004 року. Відповідач має право пред`явити зустрічний позов до або під час попереднього судового засідання (ч.1 ст.123 ЦПК України 2004 року, а треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу шляхом пред`явлення позову до однієї чи обох сторін до закінчення судового розгляду (ч.1 ст. 34 ЦПК України 2004 року). Позовні вимоги кількох осіб до одного й того ж відповідача або позивача до кількох відповідачів можуть бути об`єднані в одне провадження, якщо ці вимоги однорідні, зокрема такі, які нерозривно пов`язані між собою, або від вирішення однієї з них залежить вирішення інших. Таке об`єднання не допускається, коли відсутня спільність предмета позову (наприклад, позови кількох осіб про стягнення зарплати чи про поновлення на роботі). Роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог може мати місце лише за умови, що їх сумісний розгляд ускладнює вирішення справи (зокрема, у зв`язку з необхідністю призначення складної експертизи за окремими вимогами, тривалого відрядження або тяжкого захворювання одного чи кількох з позивачів або відповідачів). У разі роз`єднання позовів підставою для провадження щодо вимог, виділених у самостійне провадження, є ухвала суду про роз`єднання позовів і копія пред`явленого позову.
Враховуючи вищевикладене, можна прийти до висновку, що умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним, такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів.
Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.
Таким чином, вирішуючи питання про прийняття зустрічного позову суд з`ясовує такі питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю чи частково задоволення зустрічного позову.
Згідно зі ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.
Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.
Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас, подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. 
З матеріалів справи вбачається, що спірні правовідносини виникли з одного договору про надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) №2, укладеного 06 грудня 2005 року між сторонами, згідно з п.2.1.5 якого зобов`язано                      ОСОБА_1 щомісячно у термін до 20-го числа сплачувати кошти на утримання машиномісця № НОМЕР_1 ТОВ «Новобудова». 
Пред`явивши позов до ОСОБА_1 , позивач ТОВ «Новобудова» зазначав, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за договором від 06 грудня 2005 року №2, не здійснюючи оплату наданих позивачем послуг у повному обсязі. У зв`язку з цим, ТОВ «Новобудова» просило стягнути на свою користь заборгованість за спожиті послуги з утримання паркінгу.
Звернувшись із зустрічним позовом до ТОВ «Новобудова», ОСОБА_1 зазначала, що оскільки взяті нею зобов`язання за договором від 06 грудня 2005 року №2 виконуються у повному обсязі, а дії ТОВ «Новобудова» щодо самовільного, в односторонньому порядку, у будь-якому розмірі визначення вартості послуг за вказаним договором є протиправними.                  У зв`язку з цим, ОСОБА_1 просила визнати протиправними дії ТОВ «Новобудова» щодо самостійного, без погодження сторін та внесення змін до договору, визначення вартості послуг за договором від 06 грудня 2005 року №2. Також ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Новобудова» на свою користь моральну шкоду.
Правовий аналіз змісту позову ТОВ «Новобудова» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу), що перебуває в провадженні суду першої інстанції, та поданого ОСОБА_1 до ТОВ «Новобудова» зустрічного позову про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, свідчить про те, що обидва позови взаємопов`язані та поєднані спільним предметом спору, який виник з одних правовідносин, а отже спільний їх розгляд є доцільним, сприятиме об`єктивному вирішенню спору.
При цьому, зважаючи на умови укладеного між сторонами договору надання послуг по утриманню підземної автомобільної стоянки (паркінгу) та додатку до нього, може виключити повністю або частково задоволення первісного позову та/або навпаки.
Однак суд першої інстанції на наведене вище належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у прийнятті зустрічного позову          ОСОБА_1 .
Таким чином, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. 
Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині відмови у прийнятті та поверненні зустрічного позову ОСОБА_1 постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 23 січня 2023 року в частині відмови у прийнятті та поверненні зустрічного позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Новобудова» про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 
 
Головуючий 
 
Судді: