ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12грудня 2023 року
м. Київ
справа № 187/1945/21
провадження № 61-4689св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідачі:  ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргуОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васильцова Ольга Миколаївна, на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області, у складі судді Говорухи В. О., 
від 06 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду, 
у складі колегії суддів: Зайцевої С. А., Биліни Т. І., Максюти Ж. І., від 01 березня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про скасування державної реєстрації земельних ділянок.
2.           Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області 
від 23 червня 2022 року Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області залучено як співвідповідача.
3.           Позов ОСОБА_1 обґрунтований тим, що вона у порядку спадкування набула у власність земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,4739 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.
4.           Проте право власності зареєструвала лише на її частину, площею 
0,1500 га. Іншу частину земельної ділянки, площею 0,3239 га, позивач не може оформити у власність, оскільки рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-1200888252018 від 06 грудня 2018 року їй відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.
5.           Відмова державного кадастрового реєстратора мотивована наявністю перетину із земельною ділянкою, кадастровий номер 1223757100:03:003:0107, яка належить на праві власності ОСОБА_2 .
6.           Крім того, згідно з планом земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,4739 га, також вбачається, що вона має перетин із земельною ділянкою з кадастровим номером 1223757100:03:003:0005, про власника якої відсутні відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
7.           Посилаючись на викладене та остаточно сформулювавши позовні вимоги,  ОСОБА_1 просила суд: 
-                     зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 0,1732 га, за адресою: 
АДРЕСА_2 , з кадастровим номером 1223757100:03:003:0107;
-                     зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, загальною площею 1,27 га, за адресою: 
АДРЕСА_2 , з кадастровим номером 1223757100:03:003:0005;
-                     скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, загальною площею 0,1732 га, за адресою: АДРЕСА_2 , з кадастровим номером 1223757100:03:003:0107.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень 
8.           Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області 
від 06 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року, у задоволенні позову 
ОСОБА_1 відмовлено.
9.           Відмовляючи у задоволенні позову, суди попередніх інстанцій виходили з недоведеності позивачем протиправності державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 1223757100:03:003:0107, 1223757100:03:003:0005, тоді як наявні накладення можуть бути усунені у позасудовому порядку шляхом виправлення технічних помилок. Водночас ОСОБА_2 , з якою у позивача відсутній спір про право, не заперечує проти усунення помилки шляхом внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, за умови здійснення таких виправлень і щодо інших суміжних землевласників, що забезпечить дотримання прав на земельну ділянку у визначених розмірах.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
10.        У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат 
Васильцова О. М. просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухваливши нове судове рішення про задоволення позову.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
11.        31 березня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат 
Васильцова О. М. подала касаційну скаргу на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 01 березня 2023 року.
12.        Ухвалою Верховного Суду від 20 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи з суду першої інстанції. У травні 2023 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
13.        Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник вказує те, що суди попередніх інстанцій не врахували висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі 
№ 263/6022/16-ц, від 04 грудня 2018 року у справі № 910/18560/16, 
від 22 серпня 2018 року у справі № 925/1265/16, у постановах Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі № 599/1466/19, від 31 серпня 2022 року у справі № 191/4018/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
14.        Заявник зазначає, що з 2018 року ОСОБА_3 не намагалась вирішити спірні питання щодо перетину земельних ділянок.
15.        Вважає помилковими посилання судів попередніх інстанції щодо необхідності вжиття заходів досудового врегулювання спору та виправлення помилки у технічній документації із землеустрою.
16.        Наголошує, що позивач має технічну документацію із землеустрою без помилок, що робить неможливим її звернення із заявою до органів Держгеокадастру з питання виправлення помилок на земельних ділянках, які на праві власності належать іншим особам.
17.        Звертає увагу на те, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1223757100:03:003:0005 було зареєстровано за Обухівською селищною радою Дніпровського району вже після ухвалення судом першої інстанції, а тому вимоги про скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки заявлені до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов
Фактичні обставини справи встановлені судами
18.         ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку, за адресою:  АДРЕСА_1 , площею 0,4739 га, для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ДП № 061069, виданого 01 червня 
2001 року Миколаївською селищною радою народних депутатів.
19.        На замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер 1223757100:03:003:0466, площею 0,1500 га, та технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер 1223757100:03:003:(відсутній), площею 0,3239 га.
20.        Державним нотаріусом Петриківської державної нотаріальної контори Могильною Л. Г. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом серія НРВ № ННТ408839 від 06 березня 2019 року про право власності на 1/3 частку та свідоцтво про право на спадщину за законом серія НРВ №401128 від 06 липня 2021 року про право власності на 2/3 частки земельної ділянки, за адресою: 
АДРЕСА_1 , площею 0,1500 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належала померлій ОСОБА_4 , кадастровий номер 1223757100:03:003:0466.
21.        Рішенням державного кадастрового реєстратора № РВ-1200888252018 від 06 грудня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації земельної ділянки за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), кадастровий номер 1223757100:03:003:(відсутній), площею 0,3239 га, оскільки наявні зауваження щодо валідності електронного документу. Перетин ділянок з ділянкою 1223757100:03:003:0107. Площа співпадіння 1,9233%.
22.         ОСОБА_2 є власником земельної ділянки з кадастровим номером 1223757100:03:003:0107, за адресою:  АДРЕСА_2 , загальною площею 0,1732 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства. Дата державної реєстрації права власності 24 листопада 2016 року.
23.        Згідно з планом земельної ділянки встановлено перетин земельної ділянки ОСОБА_1 з двома земельними ділянками з кадастровими номерами: 1223757100:03:003:0107, 1223757100:03:003:0005.
24.        На момент розгляду справи судом першої інстанції відомості про власника земельної ділянки з кадастровим номером 1223757100:03:003:0005 в Державному реєстр речових прав на нерухоме майно були відсутніми.
25.        11 листопада 2022 року зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку з кадастровими номерами 1223757100:03:003:0005 за Обухівською селищною радою Дніпровського району Дніпропетровської області.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
26.        Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
27.        Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
28.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
29.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
30.        Згідно із статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
31.        Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша - друга статті 321 
ЦК України).
32.        У ЗК України закріплено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (частина перша статті 153 ЗК України).
33.        Згідно зі статтею 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
34.        Відповідно до статті 791 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
35.        Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
36.        Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
37.        Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій-сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
38.        Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
39.        У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.
40.        Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.
41.        Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.
42.        Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
43.        Відповідно до частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
44.        Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.
45.        Частинами першою-третьою статті 158 ЗК України встановлено, що земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування.
46.        Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
47.        Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах території територіальних громад щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, обмежень у використанні земель та земельних сервітутів, додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.
48.        У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку (частина п`ята статті 158 ЗК України).
49.        За змістом статті 37 Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі виявлення фізичною або юридичною особою у витязі, довідці з Державного земельного кадастру, викопіюванні з картографічних матеріалів Державного земельного кадастру технічної помилки (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущеної органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, заінтересована особа письмово повідомляє про це центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, який перевіряє відповідність відомостей Державного земельного кадастру інформації, що міститься в документах, які стали підставою для внесення цих відомостей. Якщо факт невідповідності підтверджено, орган, що здійснює ведення Державного земельного кадастру, безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення та не пізніше наступного дня повідомляє про це заінтересованих осіб. Повідомлення про виявлення помилки може бути надіслано також в електронному вигляді з Державного аграрного реєстру через Єдиний портал адміністративних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.
50.        У разі виявлення технічної помилки, допущеної в записах Державного земельного кадастру органом, що здійснює його ведення, зазначений орган у п`ятиденний строк письмово повідомляє про це заінтересовану особу.
51.        Виправлення технічних помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок наявності технічних помилок у документах, на підставі яких були внесені такі відомості, здійснюється після виправлення помилок у зазначених документах.
52.        Виправлення інших помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою, оцінки земель, здійснюється після внесення змін до такої документації.
53.        Виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду.
54.        Відповідно до пункту 138 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України                          від 17 жовтня 2012 року № 1051, помилками у Державному земельному кадастрі є:
1)                технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена органом, що здійснює ведення Державного земельного кадастру;
2)                технічна помилка (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), допущена не з вини органу, що здійснює ведення Державного земельного кадастру (в тому числі технічна помилка у документах, на підставі яких внесені відомості до Державного земельного кадастру);
3)                помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок помилки у документації із землеустрою та оцінки земель щодо визначення характеристик об`єктів Державного земельного кадастру в натурі (на місцевості) із порушенням (зміною) їх значень внутрішніх кутів та мір ліній між поворотними точками меж земельних ділянок та/або площі (в тому числі виявлена під час або після перенесення інформації про земельні ділянки з державного реєстру земель та відомостей про земельні ділянки та інші об`єкти Державного земельного кадастру, що містяться в документації із землеустрою та оцінки земель, затвердженій та переданій до 01 січня 
2013 року до Державного фонду документації із землеустрою);
4)                помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру, внесених до нього з інших кадастрів та інформаційних систем у порядку інформаційної взаємодії;
5)                технічна помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельну ділянку, яка не була зареєстрована в державному реєстрі земель;
6)                помилка, допущена у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки;
7)                помилка у застосуванні систем координат земельних ділянок (в тому числі помилка, що виникає під час перерахунку із однієї системи координат в іншу), які були сформовані до 01 січня 2013 року та відомості про які були перенесені до Державного земельного кадастру, та помилка у відомостях щодо місця розташування земельних ділянок (зміщення, розворот, віддзеркалювання) з урахуванням суміжних землеволодінь та землекористувань.
55.        Отже, чинним законодавством встановлено порядок виправлення технічних помилок, зокрема допущених під час визначення меж суміжних земельних ділянок.
56.        Доводи ОСОБА_1 зводяться передусім до неможливості внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі розробленого на її замовлення проєкту землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою:  АДРЕСА_1 , площею 0,3239 га, у зв`язку з наявними накладеннями з іншими земельними ділянками, зумовленими допущеними помилками при виготовленні технічної документації на суміжні земельні ділянки.
57.        Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він здійснював підготовку технічної документації на належні ОСОБА_1 земельні ділянки та виявив співпадіння однієї із таких земельних ділянок та ще двох інших ділянок. Зауважив, що для здійснення виправлення та внесення змін до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки ОСОБА_2 необхідно здійснити виправлення у відомостях щодо координат ще трьох суміжних земельних ділянок, так як відомості щодо них також внесені неправильно. Без таких дій матиме місце співпадіння земельної ділянки ОСОБА_2 із земельними ділянками суміжних землевласників.
58.        З листа Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області № 1546 від 09 грудня 2022 року також вбачається, що для відновлення фактичних меж та виправлення існуючого накладення на проїзд загального користування, розташованого між домоволодіннями АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , необхідна розробка технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Для виправлення накладення на проїзд та суміжні земельні ділянки необхідно виготовити технічну документацію на земельні ділянки кадастрові номери 1223757100:03:003:0107, 1223757100:03:003:0141, 1223757100:03:003:0093, 1223757100:03:003:0094, які перебувають у приватній власності.
59.        Сама ж ОСОБА_2 , з якою у позивача відсутній спір про право, не заперечує проти усунення помилки шляхом внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру, за умови здійснення таких виправлень і щодо інших суміжних землевласників, що забезпечить дотримання у тому числі і її права на земельну ділянку у визначених розмірах.
60.        З наданих  ОСОБА_1 листів Обухівської селищної ради Дніпровського району, за якою у подальшому було зареєстровано право комунальної власності на земельну ділянку, кадастровий номер 1223757100:03:003:0005, не вбачається, що селищна рада має заперечення щодо внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру.
61.        Враховуючи викладене, наразі не доведено, що оформлення 
ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,3239 га, неможливе без скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами 1223757100:03:003:0107, 1223757100:03:003:0005 та скасування права власності ОСОБА_2 на належну їй земельну ділянку.
62.        Водночас Верховний Суд звертає увагу, що земельна ділянка за адресою: 
АДРЕСА_1 , площею 0,3239 га, не є сформованою в розумінні частини четвертої статті 791 ЗК України.
63.        Таким чином, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
64.        За встановлених обставин, наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 08 липня 2020 року у справі № 362/2698/15-ц, від 02 листопада 2023 року у справі № 748/701/20, та не суперечить висновкам, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 263/6022/16-ц, від 04 грудня 
2018 року у справі № 910/18560/16, від 22 серпня 2018 року у справі 
№ 925/1265/16, у постановах Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі № 599/1466/19, від 31 серпня 2022 року у справі № 191/4018/18, на які посилається заявник у касаційній скарзі.
65.        Інші доводи касаційної скарги викладеного не спростовують та переважно зводяться до тлумачення на власний розсуд норм матеріального норм.
66.        Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Пономарьов проти України») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію.
67.        Оскаржувані судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки судів щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
68.        В межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховним Судом не встановлено підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій ухвалили оскаржені судові рішення із неправильним застосуванням норм матеріального права або із порушенням норм процесуального права, що відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанцій та постанови апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Васильцова Ольга Миколаївна,залишити без задоволення.
2.           Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області 
від 06 жовтня 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 01 березня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович О. М. Осіян Є. В. Синельников