ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 року 
м. Київ
справа № 826/15275/16
адміністративне провадження № К/9901/2215/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
суддя-доповідач - Стародуб О.П.,
судді:  Кравчук В.М., Шарапа В.М.
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2018 (судді - Кармазін О.А., Катющенко В.П., Скочок Т.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 (судді - Собків Я.М., Ісаєнко Ю.А., Файдюка В.В.) 
у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного банку України, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик", уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" про визнання протиправною бездіяльності.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною поведінку НБУ, що проявилась у його бездіяльності відносно Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» (далі - ПАТ «КБ «Хрещатик», банк) у недотримані НБУ встановленого ПАТ «КБ «Хрещатик» як проблемного банку строку для приведення його діяльності у відповідність до встановлених вимог, у безпідставності прийнятого НБУ рішення від 05.04.2016 №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», у доведенні банку до неминучої його ліквідації, що свідчить про незабезпечення відповідачем фінансової стабільної системи, частиною якої є ПАТ «КБ «Хрещатик», не забезпечення в зв`язку з цим захисту законних інтересів позивача, як клієнта банку, порушення майнових прав позивача на його кошти у ПАТ «КБ «Хрещатик», оскільки результатом такої протиправної поведінки НБУ стало унеможливлення повернення позивачем його коштів із неплатоспроможного банку в результаті настання негативних фінансово-економічних наслідків для ПАТ «КБ «Хрещатик», і такою протиправною поведінкою НБУ позивачу було заподіяно майнової та моральної шкоди;
- стягнути з НБУ кошти на відшкодування шкоди, яка була заподіяна внаслідок протиправної поведінки НБУ щодо ПАТ «КБ «Хрещатик» у загальному розмірі 1385859,58 грн., з яких майнова шкода у розмірі 1285859,58 грн. та моральна шкода у розмірі 100000,00 грн. шляхом переказу суми відшкодування на поточний рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , що відкритий у ПАТ «ОТП Банк», код даного банку - 21685166.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 28.09.2007 між суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (клієнт) та ПАТ «КБ «Хрещатик» (банк) укладено договір банківського рахунку фізичної особи - підприємця НОМЕР_2 (том 1 а.с. 30-31).
Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває клієнту поточний (і) рахунок(ки) відповідно до Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 №492 та здійснює його розрахункове обслуговування, згідно з нормативно-правовими актами НБУ, чинного законодавства України, внутрішніх правил та процедур банку.
Згідно з п. 9.1. договору договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2007.
Якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін письмового не заявить про його припинення, договір вважається продовженим на діючих умовах на невизначений строк. Кожна зі сторін договору продовженого на невизначений строк може відмовитися від договору у будь-який час письмово попередивши про це другу сторону за 30 (тридцять) днів.
19.03.2015 правлінням НБУ прийнято постанову №189/БТ «Про встановлення особового режиму контролю за діяльністю ПАТ «КБ «Хрещатик» та призначення куратора», якою:
1. Запроваджено особливий режим контролю за діяльністю банку до 01.01.2016.
2. На період здійснення особливого режиму контролю призначено куратором банку службовця Національного банку України ОСОБА_3. На період тимчасової відсутності куратора банку уповноважити на виконання його функцій службовця Національного банку України ОСОБА_2 .
3. Кураторові банку ОСОБА_3 надати право керуватися у своїй діяльності повноваженнями, визначеними в п. 5.7 гл. 5 роз. І Положення №346.
4. Зобов`язати банк здійснювати розрахунки в національній валюті виключно через кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України (крім операцій за розрахунками з міжнародними платіжними системами згідно з укладеними договорами та за правочинами щодо цінних паперів за кореспондентським рахунком у ПАТ «Розрахунковий центр»).
У зв`язку з цим перерахувати кошти в національній валюті з кореспондентських рахунків банку, відкритих у банках-кореспондента, на кореспондентський рахунок, відкритий у Національному банку України.
5. Контроль за виконанням цієї постанови покласти на першого заступника Голови Національного банку України ОСОБА_13 та директора Генерального департаменту банківського нагляду ОСОБА_12
14.04.2015 наказом НБУ №84-оп «Про зміну куратора ПАТ «КБ «Хрещатик», зокрема, здійснено заміну куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_3. на таких працівників НБУ: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з 14.04.2015 для виконання ними функцій, пов`язаних із здійсненням контролю за діяльністю банку та уповноважено ОСОБА_9 на виконання функцій куратора банку згідно з повноваженнями визначеними Положенням №346.
15.04.2015 наказом №89-оп «Про зміну куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» здійснено заміну куратора ОСОБА_9 на ОСОБА_3.
06.10.2015 наказом НБУ №283-оп «Про уповноваження на виконання функцій куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» уповноважено на виконання функцій куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» уповноважено на виконання функцій куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_10., головного фахівця відділу кураторів банків 1 та 2 груп управління кураторів банків Департаменту банківського нагляду на час відсутності куратора банку ОСОБА_3.
16.10.2015 наказом НБУ №2931-оп «Про зміну куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» змінено куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_10 на ОСОБА_11 
29.12.2015 постановою правління НБУ №977/БТ внесено зміни у пункт 1 постанови НБУ від 19.03.2015 №189/БТ «Про встановлення особового режиму контролю за діяльністю ПАТ «КБ «Хрещатик» та призначення куратора», а саме: слова та цифри « 01.01.2016» замінити словами та цифрами « 01.01.2017».
18.03.2016 наказом НБУ №85-оп «Про уповноваження на виконання функцій куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» уповноважено на виконання функцій куратора ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_10., головного фахівця відділу кураторів банків 1 та 2 груп управління кураторів банків Департаменту банківського нагляду на час відсутності куратора банку ОСОБА_11
04.04.2016 наказом НБУ №391-н «Про залучення фахівця для здійснення контролю за діяльністю ПАТ «КБ «Хрещатик» залучено для здійснення особового режиму контролю за діяльністю ПАТ «КБ «Хрещатик» ОСОБА_10 .
Того ж дня, постановою правління НБУ від 04.04.2016 №231/БТ «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії проблемних» ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.
05.04.2016 правлінням НБУ прийнято постанову № 234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», якою ПАТ «КБ «Хрещатик» віднесено до категорії неплатоспроможних.
На підставі постанови правління НБУ від 05.04.2016 №234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», якою, зокрема, постанову від 04.04.2016 №231/БТ визнано такою, що втратила чинність, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05.04.2016 №463 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
30.05.2016 ФГВФО у відповідності до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» листом №21-25470/16 звернувся до НБУ з пропозицію щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик».
За результатами розгляду пропозиції Фонду щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик», викладеної у листі від 30.05.2016 №21-25470/16, правлінням НБУ прийняло рішення від 02.06.2016 №45-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик».
03.06.2016 відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12, ч. 1 ст. 35, ч. 4 та 5 ст. 44, ст. ст. 45, 47, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на підставі рішення НБУ від 02.06.2016 №45-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавчою дирекцією ФГВФО прийнято рішення №913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» за делегування повноважень ліквідатора банку», яким з 06.06.2016 по 05.06.2018 вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик».
Також судами встановлено, що 11.04.2016 позивач звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. із супровідним листом вих. №1, в якому просив прийняти до виконання платіжне доручення в іноземній валюті від 08.04.2016 №1 на суму 20669,47 Євро, платіжне доручення в іноземній валюті від 08.04.2016 №1 на суму 27843,40 доларів США та платіжне доручення від 08.04.2016 №2 на суму 7345,64 грн.
Листом від 06.05.2016 №47/3-30/2-04/4371 тимчасова адміністрація ПАТ «КБ «Хрещатик» повідомила позивача про те, що вказані платіжні доручення повернуті банком без виконання, у зв`язку із недостатністю коштів згідно з п. 1 ч. 5, п. 5 ч. 6 ст 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
29.06.2016 позивач звернувся до Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. із заявою, в якій просив включити його до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» на суму 1285859,58 грн.
12.09.2016 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12.09.2016 №1776 «Про затвердження переліку (реєстру) вимог кредиторів «ПАТ «КБ «Хрещатик», яким відповідно до п. 12 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» затверджено перелік (реєстр) вимог кредиторів ПАТ «КБ «Хрещатик» акцептованих уповноваженою особою Фонду на загальну суму переліку (реєстру) акцептованих вимог кредиторів на загальну суму 6176278087,13 грн.
Згідно додатку до вказаного рішення фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 включено до переліку (реєстру) вимог кредиторів «ПАТ «КБ «Хрещатик» на суму 1284221,73 грн. (том І а.с. 139).
Факт включення позивача до переліку (реєстру) вимог кредиторів «ПАТ «КБ «Хрещатик» на суму 1284221,73 грн. підтверджується також довідкою від 20.09.2016 №2-3/3/8866 (том І а.с. 41).
Разом з тим, позивач вважаючи що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо недотримання НБУ встановленого ПАТ «КБ «Хрещатик» як проблемного банку строку для приведення його діяльності у відповідність до встановлених вимог, звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2018, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018, в задоволенні позову відмовлено. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не є акціонером з істотною участю, є лише кредитором банку, вимоги якого включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, а відтак не може бути суб`єктом оскарження здійснюваних НБУ наглядових функцій (дій/бездіяльності, рішень), які вчинялися відносно банку.
Суди дійшли висновку, що доводи позивача про недотримання Національним банком України встановленого ПАТ «КБ «Хрещатик» як проблемного банку строку для приведення його діяльності у відповідність до встановлених вимог, безпідставність прийнятого НБУ рішення від 05.04.2016 №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних», доведення банку до неминучої його ліквідації, що свідчить про незабезпечення відповідачем фінансової стабільної системи, частиною якої є ПАТ «КБ «Хрещатик», незабезпечення в зв`язку з цим захисту законних інтересів позивача, як клієнта банку, порушення майнових прав позивача на його кошти у ПАТ «КБ «Хрещатик», є необґрунтованими та не підтверджуються належними та допустимими доказами.
Також суди виходили з того, що майнові вимоги позивача включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, а тому фактично вимоги позивача спрямовані та зводяться до отримання відшкодування за вкладом  поза встановленою  Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»  процедурою  ліквідації банку, тобто не за рахунок ліквідаційної маси банку, а за рахунок регулятора, що не відповідає вимогам вищезгаданого закону, а відтак такі вимоги не можуть бути задоволені судом.
ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
В обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, порушення норм процесуального права та неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.
Зокрема, позивач покликається на те, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2017 та ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 та Вищого адміністративного суду України від 07.12.2017 у справі №826/15685/16 визнано протиправною бездіяльність Національного банку України щодо невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик».
Водночас, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017, яка залишена без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 та Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017 у справі №826/6665/16, визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 05.04.2016 №234 «Про віднесення ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».
Також покликається на те, що постанова Шостого апеляційного адміністративного суду не містить мотивів відхилення доводів Позивача щодо преюдиційного значення обставин, встановлених у справах №826/15685/16 та №826/6665/16 в силу положень частини 4 статті 78 КАС України.
Також позивач покликається на те, що судами першої та апеляційної інстанції залишено поза увагою, що оскаржувана протиправна поведінка Відповідача включає не лише бездіяльність, але й рішення Відповідача від 05.04.2016 №234.
Просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та постановити рішення про задоволення позову.
У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить у її задоволенні відмовити, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999              №679-XIV, в редакції, станом на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №679-XIV), Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
Відповідно до статті 6 Закону №679-XIV відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України.
При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі.
Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.
Національний банк також сприяє додержанню стійких темпів економічного зростання та підтримує економічну політику Кабінету Міністрів України за умови, що це не перешкоджає досягненню цілей, визначених у частинах другій та третій цієї статті.
Відповідно до пункту 8 статті 7 Закону №679-XIV Національний банк здійснює банківське регулювання та нагляд на індивідуальній та консолідованій основі.
Відповідно до статті 55 Закону №679-XIV головна мета банківського регулювання і нагляду - безпека та фінансова стабільність банківської системи, захист інтересів вкладників і кредиторів.
Національний банк здійснює функції банківського регулювання і нагляду на індивідуальній та консолідованій основі за діяльністю банків та банківських груп у межах та порядку, передбачених законодавством України.
Національний банк здійснює постійний нагляд за дотриманням банками, їх підрозділами, афілійованими та спорідненими особами банків на території України та за кордоном, банківськими групами, представництвами та філіями іноземних банків в Україні, а також іншими юридичними та фізичними особами банківського законодавства, нормативно-правових актів Національного банку і економічних нормативів. Національний банк не здійснює перевірок і ревізій фінансово-господарської діяльності осіб, зазначених у цій статті.
Верховний Суд України у постановах від 27.06.2017 у справі №826/4275/16, від 24.10.2017 у справі №826/1162/16, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.02.2019 у справі №826/2184/17, а також Верховний Суд у постанові від 20.11.2018 у справі №805/1312/16-а, з покликанням на висновки ЄСПЛ, зокрема, у рішенні від 21.12.2017 у справі «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України», неодноразово наголошував, що до суб`єктів оскарження рішень та дій НБУ, крім банків, віднесено також і інших осіб, які охоплюються наглядовою діяльністю НБУ, в тому числі власників істотної участі у банку та учасників банківських груп.
Натомість, у справі, що розглядається, позивач до числа акціонерів банку не належить, а є вкладником банку, хоча заходи впливу НБУ були спрямовані саме проти банку, право оскарження яких у судовому порядку належить банку або його акціонеру, який за певними критеріями може бути визнаний потерпілим від дій чи рішень НБУ.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що позивач у спірних правовідносинах не входить до складу суб`єктів, які мають право на визнання в судовому порядку безпідставним прийнятого НБУ рішення від 05.04.2016 №234 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».
Крім того, відповідно до частини 1 статті 73 Закону України «Про банки і банківську діяльність», в редакції, станом на час виникнення спірни правовідносин (Закон №2121-III) у разі порушення банками або іншими особами, які можуть бути об`єктом перевірки Національного банку України відповідно до цього Закону, банківського законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, нормативно-правових актів Національного банку України, його вимог, встановлених відповідно до статті 66 цього Закону, або здійснення ризикової діяльності, яка загрожує інтересам вкладників чи інших кредиторів банку, застосування іноземними державами або міждержавними об`єднаннями або міжнародними організаціями санкцій до банків чи власників істотної участі у банках, що становлять загрозу інтересам вкладників чи інших кредиторів банку та/або стабільності банківської системи, Національний банк України адекватно вчиненому порушенню або рівню такої загрози має право застосувати заходи впливу.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2017, залишеною без змін ухвалами Київського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 та Вищого адміністративного суду України від 07.12.2017 у справі №826/15685/16 визнано протиправною бездіяльність НБУ щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», невжиття адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик».
Під час розгляду справи №826/15685/16 судами надавалася оцінка діям/бездіяльності НБУ при здійсненні функції державного нагляду щодо ПАТ «КБ «Хрещатик».
Суд касаційної інстанції у справі №826/15685/16 дійшов висновку, що зважаючи на встановлені під час інспектування численні порушення, допущені ПАТ «КБ «Хрещатик», необхідність негайних конкретних дій служби банківського нагляду, потребу посиленого контролю з боку служби банківського нагляду з метою забезпечення належного вирішення керівництвом проблем банку, необхідність рішучих дій служби банківського нагляду щодо поліпшення стану надходжень та запобігання втраті капіталу, у тому числі обмеження, зупинення або припинення проведення окремих видів здійснюваних банком операцій з високим рівнем ризику, беручи до уваги надання законом відповідачу широкого спектру інструментів (заходів) впливу (реагування), суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що НБУ було допущено протиправну бездіяльність щодо невжиття протягом розумного строку адекватних, негайних та рішучих дій, неприйняття своєчасно рішення про застосування адекватного заходу впливу до ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» на підставі проведеного інспектування ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» за період діяльності з 01.03.2011 по 01.05.2014 та встановленої відповідачем рейтингової оцінки CAMELS і що така бездіяльність не узгоджується із приписами статті 73 Закону №2121-III та суперечить головній меті банківського регулювання і нагляду щодо безпеки та фінансової стабільності банківської системи і захисту інтересів вкладників і кредиторів.
Такі висновки, уже неодноразово застосовував Верховний Суд вирішуючи спори у справах за позовами вкладників про визнання протиправною бездіяльності НБУ у питанні вжиття необхідних заходів щодо проблемних банків та не забезпечення в зв`язку з цим захисту законних інтересів вкладників.
Так, Верховний Суд у постановах від 02.10.2019 у справі №826/9802/17, від 21.09.2022 у справі №826/17699/16, від 21.12.2022 у справі № 826/13385/17 дійшов висновку, що у справі №826/15685/16 суд визнав протиправною бездіяльність НБУ щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів всіх вкладників і кредиторів ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» (очевидно, у тому числі позивача) щодо безпеки збереження коштів на банківських рахунках зазначеного банку.
Колегія суддів вважає, що повторне визнання бездіяльності НБУ жодним чином не відновить порушене право позивача на повернення коштів.
Крім того, в обґрунтування касаційної скарги позивач покликається на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017 у справі №826/6665/16, якою визнано протиправною і скасовано постанову Національного банку України від 05.04.2016 №234 «Про віднесення ПАТ «КБ «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних».
Водночас, постановою Верховного Суду від 16.05.2019 за результатами розгляду заяви НБУ, поданої в порядку глави 3 розділу ІУ Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній до 15.12.2017, про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.01.2017, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20.04.2017 та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 20.07.2017, а справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
За результатами нового розгляду справи, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021, у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови Національного банку України від 05.04.2016 №234 "Про віднесення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних" відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 22.06.2023 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2021 змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позову, а в решті залишено без змін.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 у справі №826/9802/17, за подібних правовідносин, дійшов наступних висновків
«Національний банк України зобов`язаний вчиняти заходи впливу та контролю з метою недопущення порушення норм банківського законодавства (насамперед зі сторони банків) та відновлення платоспроможності і стабільності банків. У випадку ж несвоєчасного вчинення Національним банком України зазначених дій (наприклад протиправна бездіяльність НБУ, яка встановлена судами у справі №826/15685/16), відбувається порушення прав вкладників у вигляді неповернутих грошових коштів (депозиту позивача в даному випадку).
Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Таким чином, бездіяльність Національного банку України щодо невжиття належних заходів забезпечення захисту законних інтересів вкладників і кредиторів, яка призвела до порушень прав вкладників у вигляді неповернутих грошових коштів, за певних обставин може розцінюватись як шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади. Особи, що постраждали внаслідок такої бездіяльності можуть вимагати компенсації відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України, проте такий спір не може бути вирішено в рамках адміністративного судочинства.».
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 21.06.2022 у справі №826/13307/16, від 21.09.2022 у справі №826/17699/16.
За таких обставин та сформованої практики Верховного Суду, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову.
Доводи касаційної скарги в цілому не спростовують висновків судів попередніх інстанцій і зводяться до додаткової оцінки доказів, що в силу приписів статті 341 КАС України не віднесено до повноважень суду касаційної інстанції.
За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до частини 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Таким чином, оскільки при ухваленні рішень суди не допустили порушень норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій  - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2018 у справі №826/15275/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб
В.М. Кравчук
В.М. Шарапа