ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року	Львів	Справа № 140/10048/21 пров. № А/857/16544/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                                 Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Глушка І.В., Довгої О.І., 
за участю секретаря судового засідання              Юник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Луцької міської ради на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення (суддя Каленюк Ж.В., м. Луцьк) у справі № 140/10048/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Луцької міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                            ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року задоволено позов   ОСОБА_1 до  Луцької міської ради про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправним та скасовано рішення Луцької міської ради від 28 квітня 2021 року № 10/62 «Про відмову громадянину ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в с. Озерце Луцького району Волинської області; зобов`язано Луцьку міську раду надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,10 га за його заявою від 06 березня 2020 року.
05 січня 2022 року рішення суду у справі набрало законної сили та 20 січня 2022 року Волинським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи.
17 серпня 2023 року до суду надійшла заява Луцької міської ради про відстрочення виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у справі № 140/11048/21 в зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні. Заява мотивована тим, що Луцька міська рада не може виконати рішення суду у справі через внесення Законом України від 24 березня 2022 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» змін до Земельного кодексу України, за змістом яких під час дії воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, її оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, покликаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким задоволити заяву, та відстрочити виконання рішення  Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2023 року в зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні. 
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що до закінчення воєнного стану Луцька міська рада позбавлена можливості діяти всупереч забороні, яка встановлена  пп. 5 п. 27 Перехідних положень Земельного кодексу України.
Відзив на апеляційну скаргу позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У відповідності до вимог ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2021 року у цій справі, набрало законної сили ще до набрання чинності Законом № 2145-ІХ, а також з урахуванням приписів частини п`ятої статті 378 КАС України, у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення слід відмовити.
Даючи правову оцінку такому висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
За змістом ч.3 цієї статті підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Частина 4, 5 статті 378 КАС України передбачає, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.
З наведеного вище можна дійти висновку про те, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.
Разом з тим, перелік підстав, що ускладнюють виконання судового рішення та є підставою для відстрочення його виконання не є вичерпним. Так, під обґрунтованими підставами необхідно розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто, такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.
Луцька міська рада зазначає, що підставою звернення відповідача із заявою про відстрочення виконання судового рішення є неможливість, відповідно до пп.5 пункту 27 Розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, виконання рішення суду у період дії воєнного стану в Україні.
Законом України № 2145-XI від 24 березня 2022 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07 квітня 2022 року внесено зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України. Так, розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено п. 27 наступного змісту: Під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, зокрема: 5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.
Апеляційний суд зазначає, що Земельним кодексом України передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, зокрема: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні).
Як правильно зазначив суд першої інстанції, спірні правовідносини позивача та органу місцевого самоврядування виникли до введення в Україні воєнного стану та прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року № 2145-ХІ, що набрав чинності 07 квітня 2022 року, яким внесено зміни до Земельного кодексу України, зокрема розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, разом з тим, відповідач будь-якого рішення в строк, визначений ЗК України, не прийняв. Тобто, обов`язок з виконання вказаного рішення суду (в частині зобов`язання Луцької міської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею 0,10 га за його заявою від 06 березня 2020 року), виник до запровадження змін у земельному законодавстві.
Апеляційний суд також бере до уваги, що як слідує із витягів з протоколів пленарних засідань Луцької міської ради, на порядок денний сесії Луцької міської ради неодноразово ставилися питання щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок різного цільового призначення (в тому числі для ведення особистого селянського господарства, для індивідуального дачного будівництва). Однак рішення не були прийняті у зв`язку із недостатньою кількістю голосів, а не у зв`язку із забороною, встановленою Законом № 2145-ІХ щодо безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Згідно ст. 316 КАС України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,- 

                                                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Луцької міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 25 серпня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання судового рішення у справі № 140/10048/21без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	О. І. Довга  	
Повне судове рішення складено 01.12.2023