ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/10751/23                                                                

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Єжелі А.О.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року, суддя Лисенко В.І., у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКАДО" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІКАДО" звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просило:
- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №22150 від 15.02.2023 та №32167 від 01.03.2023;
- зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІКАДО" з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.
Позовні вимоги обґрунтувано тим, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки прийняті без належного врахування всіх наданих позивачем документів та пояснень, а також відсутні законні підстави щодо включення позивача до переліку ризикових підприємств.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ ДПС звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ "ВІКАДО" зареєстровано 05.10.1994, номер запису в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців 10731200000001901.
Позивач є платником податку на прибуток на загальних підставах.
Основним видом діяльності ТОВ "ВІКАДО" є: 28.99 Виробництво інших машин і устатковання спеціального призначення, н.в.і.у. Додаткові: 28.12 Виробництво гідравлічного та пневматичного устатковання 28.22 Виробництво підіймального та вантажно-розвантажувального устатковання 30.30 Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устатковання 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах 69.10 Діяльність у сфері права 33.16 Ремонт і технічне обслуговування повітряних і космічних літальних апаратів 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування.
Офіс підприємства знаходиться за юридичною адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 94 (Договір оренди № 1346 від 24 грудня 2004 року), а також складське приміщення за адресою: м. Київ, проспект Повітрофлотський, 94, площею 11,30 кв. м. (Договір оренди № 2692 від 31 січня 2006 року).
ТОВ "ВІКАДО" перебуває на обліку у Солом`янському ДПІ Головного управління ДПС  у  м. Києві.
Щодо відповідності платника податків критеріям ризиковості судом встановлено наступне.
Між ТОВ "ВІКАДО" (далі - Покупець) та ТОВ «Вільногора» (далі - Продавець) укладено договір № 09/01-2023 купівлі-продажу від 09.01.2023.
Згідно п.1.1. Договору, Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар зазначений у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього Договору.
Відповідно до Специфікації №1 від 09.01.2023 до договору № 09/01-2023 купівлі-продажу від 09.01.2023р. визначено перелік товару, кількість та ціна.
На виконання зазначеного вище договору №09/01-2023 купівлі-продажу від 09.01.2023, а також з метою підтвердження реального руху товарів контрагентом ТОВ «Вільногора» на адресу позивача складено видаткову накладну №65 від 09.01.2023.
Вищевказана видаткова накладена повністю відповідає встановленій формі та змісту, яка висувається законодавством до первинного документу, зокрема в видатковій накладній детально зазначено: номер та дату, обсяг, ціну та номенклатуру товару, що дає підстави для відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському обліку як Позивача, так і його контрагента, підтверджує рух товару.
Видаткова накладна підписана та скріплена печатками сторін.
У подальшому, з метою виконання покладених на себе податковим законодавством обов`язків, ТОВ «Вільногора» виписало на адресу позивача податкову накладну №65 від 09.01.2023, що є свідченням повного постачання товару та прибуття як податкових обов`язків так і права на віднесення сум податку до податкового кредиту.
Податкова накладна зареєстрована в повному обсязі, відповідає формі та порядку заповнення, що затверджено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
ТОВ «Вільногора» виставлено Рахунок-фактуру № 65 від 09.01.2023. Розрахунки між позивачем та ТОВ «Вільногора» проведено у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №1178 від 20.02.2023, №1177 від 20.02.2023, №1169 від 17.02.2023, №1168 від 17.02.2023, №1167 від 17.02.2023, №1158 від 13.02.2023, №1157 від 13.02.2023, №1159 від 13.02.2023.
При передачі товару складено акт приймання-передачі Товару №1 від 09.01.2023 до Специфікації №1 від 09.01.2023 до договору № 09/01-2023 купівлі-продажу від 09.01.2023р. та Тех-акт приймання Товару №1 від 09.01.2023.
Також, між ТОВ "ВІКАДО" (далі - Покупець) та ТОВ «Демполі» (далі - Постачальник) укладено договір №Д/02/11/юр-2021 від 02.11.2021.
Згідно п.1.1. Договору, Продавець зобов`язується поставити Покупцю товар зазначений у Специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах цього Договору.
Відповідно до Специфікацій до договору №Д/02/11/юр-2021 від 02.11.2021 визначено перелік товару, кількість та ціна.
На виконання зазначеного вище договору №Д/02/11/юр-2021 від 02.11.2021, а також з метою підтвердження реального руху товарів контрагентом ТОВ «Десполі» на адресу позивача складено видаткові накладні: №2 від 05.11.2021, №3 від 09.11.2021, №4 від 09.11.2021, №5 від 10.11.2021, №6 від 12.11.2021, №7 від 15.11.2021, №8 від 15.11.2021, №9 від 17.11.2021, №10 від 17.11.2021, №11 від 18.11.2021, №12 від 18.11.2021, №13 від 22.11.2021, №14 від 24.11.2021, №15 від 24.11.2021, №16 від 26.11.2021, №17 від 26.11.2021, №18 від 25.11.2021, №19 від 29.11.2021, №20 від 30.11.2021, №97 від 01.12.2021, №98 від 06.12.2021, №99 від 08.12.2021, №100 від 10.12.2021, №101 від 13.12.2021, №102 від 14.12.2021, №103 від 15.12.2021, №104 від 20.12.2021, №105 від 24.12.2021, №106 від 22.12.2021.
Вищевказані видаткові накладені повністю відповідають встановленій формі та змісту, яка висувається законодавством до первинного документу, зокрема в видатковій накладній детально зазначено: номер та дату, обсяг, ціну та номенклатуру товару, що дає підстави для відображення вищевказаних господарських операцій в бухгалтерському обліку як Позивача, так і його контрагента, підтверджує рух товару.
Видаткові накладні підписані та скріплені печатками сторін.
У подальшому, з метою виконання покладених на себе податковим законодавством обов`язків ТОВ «Демполі» виписало на адресу позивача податкові накладні, що є свідченням повного постачання товару та прибуття як податкових обов`язків так і права на віднесення сум податку до податкового кредиту.
Податкові накладні зареєстровані в повному обсязі, відповідають формі та порядку заповнення, що затверджено центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
ТОВ «Демполіа» виставлено Рахунки-фактури: №2 від 05.11.2021, №3 від 09.11.2021, №4 від 09.11.2021, №5 від 10.11.2021, №6 від 12.11.2021, №7 від 15.11.2021, №8 від 15.11.2021, №9 від 17.11.2021, №10 від 17.11.2021, №11 від 18.11.2021, №12 від 18.11.2021, №13 від 22.11.2021, №14 від 24.11.2021, №15 від 24.11.2021, №16 від 26.11.2021, №17 від 26.11.2021, №18 від 25.11.2021, №19 від 29.11.2021, №20 від 30.11.2021, №97 від 01.12.2021, №98 від 06.12.2021, №99 від 08.12.2021, №100 від 10.12.2021, №101 від 13.12.2021, №102 від 14.12.2021, №103 від 15.12.2021, №104 від 20.12.2021, №105 від 24.12.2021, №106 від 22.12.2021.
Розрахунки між позивачем та ТОВ «Демполі» проведено у безготівковій формі, на підставі договору відступлення права вимоги №30/05-2022 від 30.05.2022 рахунки сплачені на ТОВ «Новий Торговий Дім», що підтверджується платіжними дорученнями №1075 від 28.11.2022, №1076 від 28.11.2022, №1077 від 28.11.2022, №1078 від 28.11.2022, №1079 від 28.11.2022, №1080 від 28.11.2022, №1081 від 28.11.2022, №1082 від 30.11.2022, №1083 від 30.11.2022, №1084 від 30.11.2022, №991 від 30.08.2022, №955 від 29.07.2022, №900 від 09.05.2022, №1064 від 04.11.2022, №1069 від 14.11.2022, №1029 від 28.09.2022, №1038 від 11.10.2022, №1039 від 11.10.2022, №986 від 29.08.2022, №990 від 29.08.2022, №989 від 26.04.2022, №1140 від 30.01.2023, №1139 від 30.01.2023, №1154 від 13.02.2023, №1155 від 13.02.2023, №1156 від 13.02.2023, №935 від 06.07.2022, №936 від 06.07.2022, №937 від 06.07.2022, №983 від 22.08.2022, №984 від 22.08.2022, №971 від 11.08.2022, №972 від 11.08.2022, №970 від 11.08.2022, №1003 від 14.09.2022, №1004 від 14.09.2022, №1005 від 14.09.2022, №1114 від 22.12.2022, №1113 від 22.12.2022, №1112 від 22.12.2022, №919 від 29.06.2022, №920 від 29.06.2022, №921 від 29.06.2022, №922 від 29.06.2022, №938 від 07.07.2022, №939 від 07.07.2022, №940 від 07.07.2022, №965 від 05.08.2022, №966 від 05.08.2022, №1120 від 26.12.2022, №1121 від 26.12.2022, №1122 від 26.12.2022, №1123 від 26.12.2022, №1124 від 26.12.2022, №1125 від 26.12.2022, №1018 від 23.09.2022, №1019 від 23.09.2022, №1020 від 23.09.2022, №1021 від 23.09.2022, №1022 від 23.09.2022, №1023 від 23.09.2022, №1024 від 23.09.2022, №1025 від 23.09.2022, №1031 від 30.09.2022, №1150 від 10.02.2023, №1151 від 10.02.2023.
15.02.2023 засобами електронного зв`язку в особистому електронному кабінеті платника податків надійшло рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві про відповідність позивача критеріям ризиковості платника на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки останній здійснює формування податкового кредиту від ризикових контрагентів-постачальників ТОВ «ВІЛЬНОГОРА» (код: 43782849) та ТОВ «ДЕМПОЛІ» (код: 44090203).
21.02.2023 позивачем подано повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку.
01.03.2023 комісією Головного управління ДПС у м. Києві прийняте рішення №32167 від 01.03.2023 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податків, яке повністю дублює рішення №22150 від 15.02.2023.
Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий кодекс України від 02.12.2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до підпункту  20.1.45 пункту 20.1 статті 20 ПК України  контролюючі органи мають право здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку.
Згідно з пунктом  74.1  пункту  74.3 статті 74 ПК України  податкова інформація, зібрана відповідно до цього  Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.
Так, пунктом  201.1 статті 201 Податкового кодексу України  визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Відповідно до пункту  201.16 статті 201 Податкового кодексу України  реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 11.12.2019 №1165, зокрема, затверджено "Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".
У відповідності до "Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних":
платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3) (пункт 5).
у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6);
у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7).
Додатком 1 до "Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, зокрема, в контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 8).
Пунктом 6 "Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" передбачено, що питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Пунктом 6 вказаного Порядку №1165 також визначено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Отже, внесення платника податків до переліку ризикових платників на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку фактично є підставою для зупинення реєстрації в ЄРПН в подальшому всіх складених платником податку податкових накладних/розрахунків коригування.
Пунктом 6 Порядку №1165 визначено, що комісія регіонального рівня постійно проводить моніторинг щодо відповідності/невідповідності платників податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісією регіонального рівня розглядається питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, у разі виявлення обставин та/або отримання інформації, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку та/або отримання інформації та копій відповідних документів від платника податку, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі виявлення обставин та/або отримання інформації, про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, та прийняття комісією регіонального рівня рішення про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку платник податку отримує таке рішення в електронному кабінеті в день його прийняття.
Документами, необхідними для розгляду питання виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, можуть бути: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Інформацію та копії документів, подані платником податку, комісія регіонального рівня розглядає протягом семи робочих днів, що настають за датою їх надходження, та приймає відповідне рішення.
За результатами розгляду інформації та копій документів комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, яке платник податку отримує в електронному кабінеті у день його прийняття (додаток 4).
Виключення платника податку з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Комісія прийняла рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, зазначено: «придбання товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом постачання; Відсутність необхідних умов та/або обсягів матеріальних ресурсів для виробництва товарів, виконання робіт або надання послуг в обсягах, відображених у податковій накладній/розрахунку коригування (відсутні відомості про об`єкти оподаткування, відсутнє придбання послуг оренди об`єктів оподаткування, послуг транспортування, послуг оренди місць зберігання ТМЦ, послуг оренди місць зберігання паливно-мастильних матеріалів тощо), відповідно до поданої до контролюючих органів звітності; Придбання товарів (послуг) у платника (ів) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку».
Разом з тим, як свідчать матеріали справи, в оскаржуваних рішеннях відповідач детально не зазначив суть та характер критеріїв ризиковості, які стали підставою для прийняття такого рішення, не зазначив в чому саме полягає ризиковість згаданих операцій. Отже, оскаржувані рішення не містить обґрунтувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
При цьому, з оскаржуваних рішень вбачається, що у якості юридичної підстави їх прийняття відповідачем визначено «Придбання товарів (послуг) у платника (ів) податку, щодо якого (их) прийняте рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку».
Так, в силу презумпції добросовісності платника це не має жодних наслідків для позивача за умови не доведення обізнаності Позивача щодо такої поведінки контрагента та доведеності злагодженості дій між ними.
Чинне законодавство не ставить умовою виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже, поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови невстановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, яка передбачає економічну виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Крім того, суд зазначає, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за виконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху грошових коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальника для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.
Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. 
За змістом ст. 62 Конституції України  особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Окрім того, колегія суддів зазначає, що акт перевірки не містить аналізу дотримання як позивачем, так і його контрагентами, податкової дисципліни у спірних правовідносинах, з урахуванням того, що приписами частини другої статті 61 Конституції України встановлений індивідуальний характер юридичної відповідальності.
Отже, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що не доведено відповідачем) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог  ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України  обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
У разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Як свідчать матеріали справи, жодних належних та допустимих доказів на підтвердження задіяння саме позивача у ризиковості підповідачем не надано ні до суд першої, ні до суду апеляційної інстанцій.
При цьому, Комісія, приймаючи рішення з посиланням на те, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, має обґрунтувати, на підставі якої інформації комісія дійшла такого висновку та надати належні, допустимі докази в підтвердження цієї інформації.
Разом з тим, позивач надав документи, які підтверджують господарські взаємовідносини з ТОВ «Вільногора» та ТОВ «Демполі», зокрема: договори поставки, специфікації до договору, рахунки-фактури, видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі товару, а також платіжні доручення по взаєморозрахункам, натомість відповідачем суду не надано належних та допустимих доказів, які би підтверджували ризиковість проведених операцій між позивачем та згаданими контрагентами.
Окрім того, надано документи, які свідчать про реалізацію товару, який отримано позивачем від ТОВ «Вільногора» та ТОВ «Демполі», що свідчить про рух придбаних активів.
Як вірно зауважено судом першої інстанції, відповідач не обґрунтував, чому ці документи не були витребувані у позивача на підтвердження невідповідності критерію ризиковості платника податку, а також не вказав, які саме документи, достатні для прийняття комісією рішення про виключення позивача з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, той мав надати на розгляд комісії, але не надав.
Також судом першої інстнації вірно зазначено, що безпідставними є доводи відповідача про те, що рішення про визначення ТОВ «ВІКАДО» таким, що відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку, не створюють для позивача жодних правових наслідків.
Так, наслідком прийняття відповідачем спірного рішення та внесення платника податку до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, може бути зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення поданих позивачем податкових накладних/розрахунків коригування, а також прийняття у подальшому рішень про відмову у такій реєстрації, що фактично позбавляє можливості платника податків належним чином здійснювати свою господарську діяльність.
Право на оскарження в судовому порядку рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника визначене в нормі пункту 6 Порядку №1165, за яким у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Право на звернення до суду також передбачене у затвердженій формі рішення (додаток 4 до Порядку №1165), а саме "Рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку".
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05.01.2021 у справі №640/11321/20.
Враховуючи вищевикладне, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржувані рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у м. Києві №22150 від 15.02.2023 та №32167 від 01.03.2023 про відповідність ТОВ "ВІКАДО" критеріям ризиковості платника податку є протипаравними та підлягають скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головне управління ДПС у м. Києві виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІКАДО» з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, колегія суддів зазначає, що зазначена вимога є похідною та також підлягає задоволенню.
Так, положеннями пункту 6 Порядку №1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 у справі "Чуйкіна проти України" (Chuykina v. Ukraine) зазначив, що процесуальні гарантії, викладені у ст. 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином ст. 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції.
Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia) та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia).
Частиною 2  ст. 2 КАС України  передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, зобов`язання відповідача виключити ТОВ «ВІКАДО» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача. 
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу ДПС залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2023 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.