ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/668/23 Справа № 711/7653/23 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП   	Головуючий у І інстанції Олійник В. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ   

08 грудня 2023 року                                                                 м. Черкаси   

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2023 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ст. солдата, ст. навідника в/ч7040,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 16 жовтня 2023 року о 13.37 год. в м.Черкаси на перехресті вулиць Надпільна-Смілянська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість. Водію було запропоновано проїхати до Черкаського обласного наркологічного диспансеру для освідування на стан наркотичного сп`яніння, на що водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР україни, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати вищевказану постанову, а провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що судове рішення винесене з грубим порушенням норм процесуального права, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та ненадання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, не дав можливості надати всі відповідні докази та пояснення до суду, наслідком чого є винесення незаконного та необґрунтованого рішення.
Зауважує, що не приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції. Разом з тим, надавав до суду клопотання про перенесення судового засідання.
Приводить версію подій, за якою він, будучи навідником другого мінометного розрахунку першого взводу, їхав за кермом автомобіля Ореl Оmegа д.н.з. НОМЕР_2 , у складі колони до місця призначення згідно з наказом командира. Проїжджаючи перехрестя, щоб не розірвати колону та не відстати, був вимушений проїхати на жовтий сигнал світлофора, після чого був зупинений поліцейськими. Поліцейським було встановлено, що він проїхав на червоний сигнал світлофора. Внаслідок чого на нього було складено відповідну постанову.
Далі лише на 40-вій хвилині розмови працівник поліції озвучив підозру у вживанні наркотичних речовин. Той запропонував проїхати до наркодиспансера пройти експертизу, на що він погодився та доповів про це командиру підрозділу. Утім старший офіцер батареї ОСОБА_2 вимагав у працівників поліції викликати військову службу правопорядку (далі - ВСП). Командир заборонив йому їхати на експертизу без працівників ВСП. Проте така служба на місці події не прибула. Після цього командир дав йому наказ продовжувати рух згідно з наказом, та відмовитись від проходження експертизи у диспансері. По необізнаності він підписав протокол, у якому відмовився від проходження експертизи, оскільки працівник поліції тиснув на нього і вимагав підписати протокол. Після цього командир ОСОБА_3 надав наказ сісти за кермо іншому водію та продовжити рух.
Оспорює наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння, що були виявлені поліцейським.
Стверджує, що, як військовослужбовець, проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_3 і 16 жовтня 2023 року був при виконанні бойового розпорядження.
В обґрунтування апеляційних вимог приводить зміст письмових пояснень командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_4 , командира 1-го мінометного взводу старшого офіцера мінометної батареї управління військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , командира відділення управління мінометної батареї управління військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_6 , молодшого сержанта ОСОБА_7 .
Окрім того наводить результати службового розслідування, проведеного за наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 30 жовтня 2023 року №620 молодшого лейтенанта ОСОБА_8 , з метою встановлення причин та обставин, що сприяли вчиненню ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яких до нього заходів пливу не було застосовано.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Чернявського А.Л., які підтримали апеляційні вимоги та надали пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею не було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 625562 від 16 жовтня 2023 року в цей день о 13.37 год. в м.Черкаси на перехресті вулиць Надпільна-Смілянська, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Opel Omega д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: звужені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість. Водію було запропоновано проїхати до Черкаського обласного наркологічного диспансеру для освідування на стан наркотичного сп`яніння, на що водій категорично відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Разом з тим, зазначені в протоколі обставини не підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції доказами.
Частина 3 статті 266 КУпАП визначає, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Також ст. 7 розд. ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – Інструкція) передбачає, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Правовий аналіз ст. 130 КУпАП та п. 2.5 ПДР дає підстави стверджувати про можливість притягнення водія до адміністративної відповідальності за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, лише у тому випадку, коли у поліцейського є підстави вважати, що особа перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Така відмова повинна бути висловлена цієї особою, або дії, бездіяльність (невиконання законних розпоряджень працівників поліції чи вимог інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу тощо) особи фактично спрямовані на відмову від проходження такого огляду. В обох випадках відмова від проходження огляду на стан сп`яніння повинна бути зафіксована належним чином та бути явною, очевидною.
Повертаючись до обставин цієї справи, слід зауважити, що ОСОБА_1 первісно погоджувався виконати положення п. 2.5 ПДР України та на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення впливу наркотичних речовин.
Утім через наказ його командирів: командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_3 , командира 1-го мінометного взводу старшого офіцера мінометної батареї управління військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_2 водій ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду.
Згідно з ст.ст. 17, 18 КУпАП, особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, не підлягає адміністративній відповідальності. Не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
З матеріалів справи випливає, що під час керування ОСОБА_1 транспортним засобом він виконував бойове розпорядження і мав прибути у місце призначення у визначений час, що слідує з письмових пояснень командира мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_4 , командира 1-го мінометного взводу старшого офіцера мінометної батареї управління військової частини НОМЕР_3 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , командира відділення управління мінометної батареї управління військової частини НОМЕР_3 молодшого сержанта ОСОБА_6 , молодшого сержанта ОСОБА_7 , котрі разом з ОСОБА_1 здійснювали рух на транспортних засобах.
Також у цій справі достовірно встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_1 відмовився від проходження огляд на стан наркотичного сп`яніння, не через свідоме нехтування положень п. 2.5 ПДР України, а у зв`язку з виконанням наказу своїх безпосередніх командирів, котрий не міг ігнорувати з огляду на положення Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України».
За таких обставин, за відсутності у законодавстві про адміністративне правопорушення, на відміну від закону України про кримінальну відповідальність, положень, за яких дія або бездіяльність особи, що заподіяла шкоду правоохоронюваним інтересам, визнається правомірною, якщо вона була вчинена з метою виконання законного наказу або розпорядження, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності, внаслідок чого не підлягає адміністративній відповідальності.
Відповідно до вимог п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, з урахуванням встановлення апеляційним судом відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 листопада 2023 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасувати.
Закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 В.Ф. Люклянчук