Ухвала
 
18 жовтня 2023 року
м. Київ

справа № 285/2808/22
провадження № 61-4830cв23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Фаловської І. М.,              
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за касаційною скаргою Виконавчого комітету Звягельської міської ради Житомирської області як органу опіки та піклування на постанову Житомирського апеляційного суду від 01 березня 2023 року в складі колегії суддів: Микитюк О. Ю., Галацевич О. М., Григорусь Н. Й., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2022 року Виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради Житомирської області як орган опіки та піклування (далі - орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору:               ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
 
В обґрунтування заявлених вимог орган опіки та піклування зазначив, що           ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітніх ОСОБА_5 , 2016 року народження, та ОСОБА_6 , 2008 року народження. ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_7 записаний за заявою матері відповідно до частини першої статті 135 СК України. Відповідачі покладених законом батьківських обов`язків, щодо виховання, піклування та розвитку дітей не виконують. Діти перебувають на обліку в службі у справах дітей, як діти, що проживають в сім`ї, яка опинилася у складних життєвих обставинах, у зв`язку з тим, що батьки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками. 
 
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 12 жовтня                2017 відповідачів попереджено про необхідність змінення ставлення до виховання дітей.
 
Платон більшість часу проживає з бабою ОСОБА_10 та дідом ОСОБА_11 , а ОСОБА_7 часто проживає з бабою ОСОБА_12 та дідом ОСОБА_13 . Незважаючи на те, що ОСОБА_8 проживає у двоповерховому будинку зі всіма зручностями, діти з нею не проживають. Відповідачка зловживає спиртними напоями. Відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків щодо дітей, не піклуються про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечують необхідного утримання. 
 
Враховуючи, що відповідачі повністю самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, позивач просив позбавити їх батьківських прав стосовно неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , 2016 року народження, ОСОБА_6 , 2008 року народження, та стягнути з             ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1400,00 грн щомісяця на кожну дитину.
 
Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області                           від 12 жовтня 2022 року позов задоволено.
 
Позбавлено ОСОБА_8 батьківських прав стосовно дітей:      ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_14 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,                  у твердій грошовій сумі у розмірі 1 400,00 грн на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2022 року до досягнення ними повноліття.
 
Рішення у частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Житомирського апеляційного суду від 01 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня        2022 року скасовано в частині позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав та стягнення з неї аліментів і ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
Попереджено ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дітей і покладено на орган опіки та піклування за місцем проживання дітей ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та              ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , контроль за виконанням нею батьківських обов`язків. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
30 березня 2023 року орган опіки та піклування, засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Житомирського апеляційного суду від 01 березня 2023 року у вищевказаній справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Житомирського апеляційного суду          від 01 березня 2023 року та залишити в силі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12 жовтня 2022 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 травня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою відкриття касаційного провадження є пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
У травні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали цивільної справи.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).
Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.
 
Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.
 
За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
 
З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради Житомирської області як органу опіки та піклування до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, за касаційною скаргою Виконавчого комітету Звягельської міської ради Житомирської області як органу опіки та піклування на постанову Житомирського апеляційного суду від 01 березня 2023 року призначити до судового розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                      В. В. Сердюк
С. О. Карпенко
І. М. Фаловська