Справа №760/7965/17
2/760/3518/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого-судді - Букіної О.М.,
за участю секретаря - Щепанової І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ОСОБА_2 про визнання недійсним патенту на промисловий зразок НОМЕР_3 та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
У травні 2017 року  ОСОБА_1 (далі - позивач,  ОСОБА_1 ) звернулася із позовом до суду до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (далі - відповідач-1, УКРНОІВІ),  ОСОБА_2  (далі відповідач-2, ОСОБА_2 ) у якому просила суд:
-визнати патент на промисловий зразок № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4» власником якого є ОСОБА_2 , зареєстрований у державному реєстрі патентів України на промислові зразки 10.04.2017, недійсним;
-зобов`язати УКРНОІВІ внести відомості про визнання недійсним патенту України до Державного реєстру патентів України на промисловий зразок № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4», власником якого є ОСОБА_2 , зареєстрований у державному реєстрі патентів України на промислові зразки 10.04.2017.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10.04.2017 Державною службою інтелектуальної власності України було опубліковано в державному реєстрі патентів України на промислові зразки патент на промисловий зразок № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4», власником якого є ОСОБА_2 .
Вказує, що патент на промисловий зразок № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4», власником якого є ОСОБА_2 , не відповідає умовам патентоспроможності та був виданий Державною службою інтелектуальної власності України із порушенням авторського права, оскільки майнові авторські права належать ОСОБА_1 .
Зазначає, що з 1967 року матері позивача, ОСОБА_3 , належали авторські права на дизайн печива «ІНФОРМАЦІЯ_1», що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.04.2012, виданого Державною службою інтелектуальної власності України.
Посилається, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.12.2013 Державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М., спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 та спадщина, на яку видано свідоцтво, складається, зокрема, з майнових прав авторського права на розробку дизайну «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить Спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, виданого Державною службою інтелектуальної власності України 17 квітня 2012 року за № 43355.
Стверджує, що у зв`язку з порушенням ТОВ «Бі Трейд» (засновником якого є ОСОБА_2 ) авторських прав ОСОБА_1 нею було подано відповідний позов до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська.
В межах цивільної справи №208/2692/16-ц за клопотанням ОСОБА_1 було призначено та проведено судову експертизу у сфері інтелектуальної власності від 19.09.2016, в якій були досліджені два об`єкти - твір «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (Свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 ) та ІНФОРМАЦІЯ_4», що виготовлено на підприємстві ТОВ «Бі Трейд».
Вказує, що згідно висновку експерта № 209/16 має місце відтворення твору «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке підтверджується свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.04.2012 року, виданого Державною службою інтелектуальної власності України, або його частини, яка може використовуватися самостійно у печиві «ІНФОРМАЦІЯ_4», що виготовлено на підприємстві ТОВ «Бі Трейд», за виключенням зображення одного елемента.
Зазначає, що в момент розгляду цивільної справи №208/2692/16-ц, засновником та керівником підприємства ТОВ «Бі Трейд» ОСОБА_2 22.02.2017 було подано заявку та 10.04.2017 отримано патент на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_4» № НОМЕР_3 у зображенні якого повністю використаний дизайн печива «ІНФОРМАЦІЯ_1» за Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_2 від 12 квітня 2012 року, майнові права на яке належать позивачу.
Посилається, що реєстрація ОСОБА_2 патенту на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_4» відбулась з порушенням майнових авторських прав ОСОБА_1 . 
Твір «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » був опублікований в 1967 році, а тому сукупність суттєвих ознак патенту на промисловий зразок № НОМЕР_3 стала загальнодоступною у світі майже за 50 років до дати подання заявки відповідачем-2 до Державної служби інтелектуальної власності України.
Вказані обставини свідчать про наявність підстав для звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом про визнання недійсним патенту на промисловий зразок № НОМЕР_3 як такого, що не відповідає умовам патентоспроможності та був отриманий внаслідок подання заявки з порушенням належних ОСОБА_1 майнових прав інтелектуальної власності.
З урахуванням викладеного вище просила суд позовні вимоги задовольнити.
05.05.2017 на підставі проколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Лазаренко В.В.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2017 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2017 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову та заборонено ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) передавати право власності на патент України на промисловий зразок № НОМЕР_3 та видавати виключні або невиключні ліцензії на використання промислового зразка за патентом України № НОМЕР_3 іншим особам до набрання рішенням Солом`янського районного суду м. Києва законної сили.
Заборонено Державній службі інтелектуальної власності України вносити до Державного реєстру патентів України на промислові зразки відомості, які стосуються: змін, пов`язаних зі зміною особи власників патенту України № НОМЕР_3 на промисловий зразок; видачі ліцензії на використання патенту України № НОМЕР_3 на промисловий зразок, здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність» до набрання рішенням Солом`янського районного суду м. Києва законної сили.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.10.2017, яка була постановлена без виходу суду до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання від 18.10.2017, було замінено відповідача Державну службу інтелектуальної власності України на Міністерство економічного розвитку і торгівлі України.
20.09.2018 представником відповідача Міністерства економічного розвитку і торгівлі України було подано до суду відзив на позовну заяву у якому останній проти позовних вимог заперечував.
В обґрунтування своїх заперечень вказував, що оскаржуваний патент України № НОМЕР_3 на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_4» за заявкою № s201700287 від 22.02.2017 був виданий Державною службою інтелектуальної власності України та відомості про це опубліковані у офіційному бюлетені «Промислова власність» 10.04.2017, бюл. № 7.
Вказує, що прийнята в Україні система експертизи промислових зразків передбачає проведення лише формальної експертизи заявки на промисловий зразок, що полягає у перевірці виключно того, чи відповідає заявка формальним вимогам, встановленим Законом і правилами.
Тобто, при видачі патенту на оспорюваний промисловий зразок права на нього лише декларується за заявником без гарантії чинності патенту.
У зв`язку із цим, в абз. 2 п. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» передбачено, що патент на промисловий зразок видається під відповідальність його власника без гарантій чинності патенту.
Тому вважає, що усі дії Державної служби інтелектуальної власності України щодо видачі патенту № НОМЕР_3 є такими, що повністю відповідали чинному законодавству України.
Вказує, що співставлення промислового зразку за патентом № НОМЕР_3 з ескізом малюнка твору позивача показує, що вони різняться за зовнішніми ознаками, чим обумовлюється відсутність тотожності між об`єктами.
Зазначає, що відсутність тотожності між порівнюваними об`єктами вказує на те, що промисловий зразок № НОМЕР_3 не відтворює твір, майнові права на який належать позивачу.
З урахуванням викладеного вище, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.
14.02.2019 на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.07.2019 було витребувано у Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, документи, а саме: копії всіх матеріалів заявки (включаючи безпосередньо зображення дизайну «Печива «ІНФОРМАЦІЯ_1») про реєстрацію авторських прав на твір «ІНФОРМАЦІЯ_1» за свідоцтвом № НОМЕР_2 (рішення про реєстрацію авторського права на твір прийнято на підставі заявки № 43512 від 16.02.2012); копії всіх матеріалів заявки про реєстрацію промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_1» та належним чином завірену копію патенту України № НОМЕР_3.
30.07.2019 Міністерства економічного розвитку і торгівлі України було подано до суду витребувані судом документи.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.09.2019 у справі було призначено судову експертизу об`єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз МЮ України (м. Київ, вул. Смоленська, 6) на вирішення якої поставлено питання:
-чи відтворено твір «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.04.2012, виданого Державною службою інтелектуальної власності України, (або його частина, яка може використовуватися самостійно) у промисловому зразку Печиво "ІНФОРМАЦІЯ_4", що засвідчується патентом України № НОМЕР_3 від 10.04.2017?
-чи має місце переробка твору «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.04.2012, виданого Державною службою інтелектуальної власності України у промисловому зразку Печиво "ІНФОРМАЦІЯ_4", що засвідчується патентом України № НОМЕР_3 від 10.04.2017?
-чи містяться в матеріалах справи відомості, згідно яких сукупність суттєвих ознак промислового зразка за патентом України № НОМЕР_3 стала загальнодоступною у світі до дати подання заявки до Установи, тобто до 22.02.2017?
20.08.2020 матеріали справи були повернуті до Солом`янського районного суду м. Києва без виконання у зв`язку із несплатою вартості експертизи.
16.02.2021 представником позивача було подано до суду клопотання про доручення доказів.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.06.2023 було замінено відповідача Міністерство економічного розвитку і торгівлі України на його правонаступника Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій».
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, проте у матеріалах справи наявна заява представника позивача про проведення судового засідання за його відсутність. Позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача-1 у судове у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.
Відповідач-2 у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив.
Суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін з огляду на їх належне повідомлення та можливість проведення судового засідання за їх відсутності.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що відповідно до рішення Державної служби інтелектуальної власності України про реєстрацію авторського права на твір розглянуто заявку ОСОБА_3 (заявка від 16.02.2012 №43512) про реєстрацію авторського права на твір та прийнято рішення зареєструвати авторське право на твір Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 », автором зазначено ОСОБА_3 (а.с. 170 т. 1).
Відповідно до Свідоцтва Державної служби інтелектуальної власності України №43355 про реєстрацію авторського права на твір Розробка дизайну «ІНФОРМАЦІЯ_1» автором зазначено ОСОБА_3 , дата реєстрації 17.04.2012 (а.с. 169 т. 1).
Як встановлено рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 31.07.2015 у справі №760/27853/14-ц, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 11.12.2013 Державним нотаріусом П`ятої дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М., спадкоємцем майна ОСОБА_3 є її донька ОСОБА_1 та спадщина, на яку видано свідоцтво, складається, зокрема, з майнових прав авторського права на розробку дизайну «ІНФОРМАЦІЯ_1», що належить Спадкодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір, виданого Державною службою інтелектуальної власності України 17 квітня 2012 року за № 43355.
22.02.2017 ОСОБА_2 звернувся до Державної служби інтелектуальної власності України із заявкою № s201700287 про видачу патенту на промисловий зразок ІНФОРМАЦІЯ_4» (а.с. 167 т. 1).
На підставі заявки відповідача Державної служби інтелектуальної власності України було видано патент на промисловий зразок № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4» власником якого є ОСОБА_2 , зареєстрований у державному реєстрі патентів України на промислові зразки 10.04.2017 (а.с. 19-20).
Відповідно до ст. 433 ЦК України до об`єктів авторського права належать твори.
Частиною 2 ст. 433 ЦК України передбачено, що  твори є об`єктами авторського права без виконання будь-яких формальностей щодо них та незалежно від їх завершеності, призначення, цінності тощо, а також способу чи форми їх вираження.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 440 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом. Майнові права на твір належать його авторові, якщо інше не встановлено договором чи законом.
Відповідно до ст. 441 ЦК України використанням твору є його: опублікування (випуск у світ); відтворення будь-яким способом та у будь-якій формі; переклад; переробка, адаптація, аранжування та інші подібні зміни; включення складовою частиною до збірників, баз даних, антологій, енциклопедій тощо; публічне виконання; продаж, передання в найм (оренду) тощо; імпорт його примірників, примірників його перекладів, переробок тощо. Використанням твору є також інші дії, встановлені законом.
Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про авторське право і суміжні права» до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: а) виключне право на використання твору; б) виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб`єктом авторського права.
Відповідно до ч. 5 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено цим Законом: позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; позначення, тотожне із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання це позначення і торговельну марку можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою; позначення, схоже із зареєстрованою торговельною маркою, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання ці позначення можна сплутати, зокрема, якщо може виникнути асоціація такого позначення з торговельною маркою.
Згідно з ч. 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням торговельної марки визнається: нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (у редакції чинній станом на день видачі спірного патенту) промисловий зразок це результат творчої діяльності людини у галузі художнього конструювання.
Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (у редакції чинній станом на день видачі спірного патенту) обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні (зображеннях) виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу. Тлумачення ознак промислового зразка повинно здійснюватися в межах його опису.
Належним та допустимим доказом у справах, пов`язаних з вирішенням спорів про визнання недійсними патенту на промисловий зразок, є експертиза, оскільки питання, пов`язані з віднесенням ознак промислового зразка до суттєвих, використанням сукупності суттєвих ознак промислового зразка у виробі чи в іншому зареєстрованому промисловому зразку з більш пізнім пріоритетом, потребують спеціальних знань.
Відповідно до частини 2 статті 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
16.02.2021 позивачем було надано до суду висновок експерта № 19/104-19/18 від 05.02.2021 складений судовими експертами Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Жирко В.В. та Кіріним Р.С. (а.с. 223-228 т. 1).
Надаючи оцінку поданому позивачем висновку експерта № 19/104-19/18 від 05.02.2021 складений судовими експертами Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Жирко В.В. та Кіріним Р.С. суд вбачає наступне. 
На вирішення експерту поставлено питання: «Чи має місце використання твору «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.0.2012, виданого Державної служби інтелектуальної власності України, шляхом його відтворення або переробки у зображенні промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_4», що засвідчується патентом України № НОМЕР_3 від 10.04.2017?».
Експерти ОСОБА_4 , який атестований як судовий експерт за спеціальностями 13.1.1. «Дослідження, пов`язані з літературними, художніми творами та інші», та ОСОБА_5 який атестований як судовий експерт за спеціальностями 13.1.1. «Дослідження, пов`язані з літературними, художніми творами та інші», ознайомлені із кримінальною відповідальністю за ст. 384 Кримінального кодексу України, дійшли наступних висновків.
Відповідно до заключної частини висновку експерта у зображені Промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_4» за патентом України № НОМЕР_3 від 10.04.2017 має місце використання твору «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.0.2012, шляхом його відтворення.
Суд вважає висновок експерта № 19/104-19/18 від 05.02.2021 складений судовими експертами Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Жирко В.В. та Кіріним Р.С. повним та обґрунтованим, оскільки він містить докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті цього дослідження висновки та повну відповідь на питання, яке поставлене перед експертами.
Згідно із ч. 2 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (у редакції чинній станом на день видачі спірного патенту) об`єктом промислового зразка може бути форма, малюнок чи розфарбування або їх поєднання, які визначають зовнішній вигляд промислового виробу і призначені для задоволення естетичних та ергономічних потреб.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (у редакції чинній станом на день видачі спірного патенту) промисловий зразок відповідає умовам патентоспроможності, якщо він є новим.
За змістом підпункту «а» пункту 1 статті 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (у редакції чинній станом на день видачі спірного патенту) патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі: невідповідності запатентованого промислового зразка умовам патентоспроможності, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. «в» ст.1 ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» (у редакції чинній станом на день видачі спірного патенту) патент може бути визнано у судовому порядку недійсним повністю або частково у разі видачі патенту внаслідок подання заявки з порушенням прав інших осіб.
Згідно з п. 6 ст. 5 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» обсяг правової охорони, що надається, визначається сукупністю суттєвих ознак промислового зразка, представлених на зображенні виробу, внесеному до Реєстру, і засвідчується патентом з наведеною у ньому копією внесеного до Реєстру зображення виробу.
Висновком експерта було встановлено, що у зображені Промислового зразка «ІНФОРМАЦІЯ_4» за патентом України № НОМЕР_3 від 10.04.2017 має місце використання твору «Розробка дизайну « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.0.2012, шляхом його відтворення.
При цьому, як вбачається із матеріалів справи, позивач не надавав відповідачу-2 згоди на таке використання твору.
З наведеного слідує, що відповідачем-2 було порушено права позивача щодо використання належного йому тору «Розробка дизайну «ІНФОРМАЦІЯ_1» за Свідоцтвом про реєстрацію авторського права на твір № НОМЕР_1 від 17.0.2012, які позивач почав використовувати раніше дати подання заявок відповідачем-2 (22.02.2017).
Таким чином, з урахуванням встановлених обставин та здобутих під час розгляду справи доказів, суд дійшов висновку, що видача спірного патенту України на промисловий зразок № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4» власником якого є ОСОБА_2 , зареєстрований у державному реєстрі патентів України на промислові зразки 10.04.2017, була здійснена з порушенням умов надання правової охорони промислового зразка, а саме здійснення державної реєстрації промислового зразка з порушенням прав інших осіб, а тому, відповідно до ст. 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» вказаний патент підлягає визнанню недійсними.
За змістом пункту 2.2 Положення про Державний реєстр патентів України на промислові зразки (Наказ Міністерства освіти і науки України 12.04.2001 № 290) у процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості щодо визнання патенту недійсним повністю або частково. Відповідно до пункту 3 статті 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки» при визнанні патенту чи його частини недійсними Установа повідомляє про це у своєму офіційному бюлетені. Суд враховує належні доводи і вимоги позовної заяви, що при визнанні патенту недійсним слід внести відомості про таке визнання до Державного реєстру патентів України на промислові зразки та здійснити про це повідомлення в офіційному бюлетені «Промислова власність».
Водночас, суд зазначає, що 14.10.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності» від 16.06.2020 №703-ІХ, яким визначено повноваження Національного органу інтелектуальної власності (далі - НОІВ), зокрема, забезпечення формування та реалізації державної політики у сфері інтелектуальної власності.
Частиною першою статті 2-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності» визначено, що функції НОІВ виконує юридична особа публічного права (державна організація), утворена центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, та визначена Кабінетом Міністрів України. За змістом частини другої статті 3-1 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності», до визначених повноважень, делегованих НОІВ, належить у тому числі і визнання недійсними прав на винаходи і корисні моделі у порядку, передбаченому законом; опублікування офіційних відомостей про винаходи і корисні моделі у Бюлетені, ведення Реєстру, внесення до нього відомостей, надання витягів та виписок в електронній та (або) паперовій формі.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України «Про національний орган інтелектуальної власності» від 13.10.2020 №1267-р, на виконання підпункту 1 пункту 7 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності», визначено, що Державне підприємство «Український інститут інтелектуальної власності» виконує функції Національного органу інтелектуальної власності. Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо створення національного органу інтелектуальної власності», Національний орган інтелектуальної власності є функціональним правонаступником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності, щодо окремих функцій та повноважень з реалізації державної політки у сфері інтелектуальної власності, визначених цим Законом.
З 8 листопада 2022 року, на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2022 року № 943-р «Деякі питання Національного органу інтелектуальної власності», державна організація «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» (УКРНОІВІ) є суб`єктом, що виконує функції НОІВ. 
Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позову в частині зобов`язання Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни у Державний реєстр патентів України на промислові зразки, підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
З урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.
Відповідно до квитанції АТ «ОТП Банк» № 6561480 від 19.01.2021, позивачем ОСОБА_1 сплачено 5 625,60 грн. за підготовку висновку експерта № 19/104-19/18 від 05.02.2021 (а.с. 230 т. 1).
З урахуванням викладеного вище та приймаючи до уваги те, що в діях відповідача- 1 відсутні порушення прав позивача, суд приходить до висновку про стягнення із відповідача-2 на користь позивача витрати понесених на підготовку висновку експерта у розмірі 5 625,60 грн..
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі у розмірі 1 280,00 грн. (а.с. 2 т. 1), який підлягає стягненню із відповідача-2 на її користь.
Керуючись, Бернською конвенцією про охорону літературних і художніх творів, ст. 5, 25 Закону України «Про охорону прав на промислові зразки», ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», ст. ст. 15, 16, 418, 420, 433, 440, 441, 462 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 13,76-81, 89, 102-106, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355  ЦПК України, суд,
В И Р І Ш И В:
Позов  ОСОБА_1 до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій», ОСОБА_2 про визнання недійсним патенту на промисловий зразок НОМЕР_3 та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати  недійним патент України на промисловий зразок № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4» від 10.04.2017.
Зобов`язати Державну організацію «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» внести зміни до Державного реєстру патентів України на промислові зразки стосовно визнання патенту України на промисловий зразок № НОМЕР_3 «ІНФОРМАЦІЯ_4» від 10.04.2017 недійсним та здійснити відповідну публікацію про це в офіційному бюлетені «Промислова власність».
Стягнути з  ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2  (адреса:  АДРЕСА_2 , РНОКПП:  НОМЕР_4 ), на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) понесені витрати на оплату підготовки висновку експерта у розмірі 5 625,60 грн. та сплату судового збору у розмірі 1 280,00 грн.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання до Київського апеляційного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 06.11.2023.

Суддя:                                                                                 О.М.Букіна