П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/5624/23 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Жданкіна Н.В. 
Суддя-доповідач:  Сушко О.О. 
22 грудня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сушка О.О. 
суддів:  Залімського І. Г.  Мацького Є.М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
В травні 2023 року позивач звернувся до суду з цим позовом, і просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду його рапорту від 16.03.2023 року та зобов`язати такий рапорт розглянути по суті і надати письмову відповідь.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 01.03.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
13.05.2022 позивач звернувся до безпосереднього командира (командира взводу) з рапортом від 12.05.2022 з проханням переведення на попереднє місце проходження служби відповідно до ч. 2 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 за № 355- XII.
16.03.2023 позивач звернувся з рапортом безпосередньо до командира військової частини НОМЕР_1 , (рапорт отримано відповідачем 21.03.2023), у якому повідомив, що 28.02.2023 обласною медико-соціальною експертною комісією (МСЕК) №1 йому встановлено ІІІ групу інвалідності.
До рапорту від 16.03.2023 позивач додав рапорт від 13.05.2022, довідку МСЕК від 15.03.2023, повідомлення від 15.03.2023 та інше.
Вказаний рапорт був надісланий на адресу відповідача за допомогою поштового зв`язку через АТ "Укрпошта" та отриманий військовою частиною НОМЕР_1 21.03.2023, що підтверджується відміткою про отримання вхідної кореспонденції. 
Крім того, 20.03.2023 позивач звернувся з рапортом від 20.03.2023 до безпосереднього командира (командира взводу) з проханням переведення на іншу посаду у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Рапорт був зареєстрований за вхідним №48/289 від 20.03.2023. До рапорту було додано копію довідки про огляд Медико-соціальною експертною комісією.
Рапорт від 20.03.2023 розглянутий командиром військової частини НОМЕР_1 , про що свідчить накладена на останньому резолюція: “Начальнику штабу - до опрацювання встановленим порядком”. Після цього начальником штабу було віддано наказ начальнику відділення персоналу та стройового про підготовку документів до переміщення позивача на іншу посаду з урахуванням стану здоров`я.
27.03.2023 старший солдат ОСОБА_1 вибув на лікування до Військово-медичного центру, де знаходився на лікуванні до 01.05.2023, про що свідчать додані до матеріалів справи накази командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2023 №86 та від 01.05.2023 №121. З 02.05.2023 до 06.05.2023 позивач був звільнений від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2023 за №122.
07.05.2023 командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №127 від 07.05.2023, яким, окрім іншого, старшого солдата ОСОБА_1 вирішено вважати таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків та зараховано на котлове забезпечення частини з 07.05.2023.
Позивач вказує, що поданий ним рапорт від 16.03.2023 відповідачем розглянуто не було, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (далі - Закон № 2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Частиною 4 ст. 2 Закону № 2232-XII встановлено, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (далі - Статут).
Статтею 14 Статуту обумовлено, що із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.
Згідно статті 31 Статуту, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).
Статтею 110 Дисциплінарного статуту встановлено, що усі військовослужбовці мають право надсилати заяви чи скарги або особисто звертатися до посадових осіб, органів військового управління, органів управління Служби правопорядку, органів, які проводять досудове слідство, та інших державних органів у разі: прийняття незаконних рішень, дій (бездіяльності) стосовно них командирами (начальниками) або іншими військовослужбовцями, порушення їх прав, законних інтересів та свобод; незаконного покладення на них обов`язків або незаконного притягнення до відповідальності.
Нормами статті 111 Дисциплінарного статуту визначено, що заява чи скарга з інших питань службової діяльності подається безпосередньому командирові (начальникові) тієї особи, дії якої він оскаржує, а в разі, якщо особи, які подають скаргу, не знають, з чиєї вини порушені їх права, заява чи скарга подається в порядку підпорядкованості. У такому самому порядку подаються пропозиції.
Так, відповідно до п. 2.1.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України 07.04.2017 №124, рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення,- звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
За змістом п. 3.11.6 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України визначено, що документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
Пунктом 17.2 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10.04.2009 року № 170 регламентовано, переміщення військовослужбовців на посади згідно з мобілізаційним призначенням оформляються наказами по стройовій частині та не дублюються наказами по особовому складу. Присвоєння чергових військових звань таким військовослужбовцям здійснюється в установленому порядку наказами посадових осіб, визначених пунктами 42, 43 і 197 Положення.
Таким чином, з метою реалізувати своє право, позивачем, за допомогою засобів поштового зв`язку, подано рапорт від 16.03.2023 у порядку підпорядкування командиру, який має надати відповідний висновок щодо можливості переміщення військовослужбовця.
У рапорті, військовослужбовець доводив до відома командира військової частини про стан свого здоров`я. В підтвердження чого, окрім низки інших документів, долучив довідку Обласного МСЕК №1 від 15.03.2023 про встановлення йому ІІІ групи інвалідності на строк до 01.03.2024.
Зазначений рапорт командиром військової частини НОМЕР_1 отримано 21.03.2023, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на примірнику рапорту, що доданий до відзиву на позовну заяву.
20.03.2023 позивач звернувся з рапортом від 20.03.2023 до безпосереднього командира (командира взводу) з проханням переведення на іншу посаду у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Рапорт був зареєстрований за вхідним №48/289 від 20.03.2023. До рапорту було додано копію довідки про огляд Медико-соціальною експертною комісією.
Згідно з п. 117 Дисциплінарного статуту ЗСУ, пропозиція, заява чи скарга вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, вжито необхідних заходів або надано вичерпні відповіді. Відмова у вирішенні питань, викладених у пропозиції, заяві чи скарзі, доводиться до відома військовослужбовців, які їх подали, у письмовій формі з посиланням на акти законодавства із зазначенням причин відмови та роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Тобто, право військовослужбовця на реалізацію свого права, як зазначеному у рапорті, так і права на інформацію - кореспондує з обов`язком відреагувати на рапорт.
З системного аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що наслідком написання рапорту військовослужбовця про переміщення є наказ по стройовій частині чи відмова у задоволенні рапорту.
Суд акцентує увагу на тому, що в умовах дії воєнного стану немає заборон на розгляд рапорту про переміщення, як і його подальше здійснення.
Відповідач, не приймаючи будь-якого рішення щодо рапортів позивача - допустив протиправну бездіяльність, оскільки не виконав свого обов`язку щодо подальших дій проходження військової служби позивача, зокрема, за станом здоров`я, зважаючи на докази існування погіршеного стану здоров`я солдата після захворювання, отриманої під час захисту батьківщини.
Таким чином, суд дійшов до висновку про протиправну бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту, що порушує законні права позивача, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати розподілу не підлягають. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту Охрімовського Ярослава Васильовича від 16.03.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути по суті рапорт ОСОБА_1 від 16.03.2023 та надати письмову відповідь.  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Сушко О.О.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Мацький Є.М.