У Х В А Л А
 
23 жовтня 2023 року
м. Київ
 
справа № 752/10079/20
провадження № 61-14195ск23
 
Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа: ОСОБА_7 , про стягнення коштів,
 
В С Т А Н О В И В:
 
30 вересня 2023 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (далі - представник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року.
 
У касаційній скарзі представник просить суд касаційної інстанції рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року скасувати і направити справу в цій частині на новий розгляд. Також просить додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 
2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 15 серпня 
2023 року скасувати та відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
 
У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
До касаційної скарги представником додано клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі, отримує пенсію по інвалідності, працювати не може, наявні кошти витрачає на лікування. Дохід 
ОСОБА_1 за 2022 рік склав 162 116,00 грн. Тобто, розмір судового збору за подачу касаційної скарги перевищує 5 відсотків доходів позивача. 
 
На підтвердження вказаного надає копію довідки про доходи за
№ 2486764401461766, видану ГУ ПФУ в м. Києві, з якої вбачається, що сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року по 31 грудня 
2022 року складає 162 116,00 грн.
 
Частиною першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі; з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:             а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
 
За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії», «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
 
ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).
 
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).
 
З огляду на вищевикладене, клопотання про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню, оскільки надана представником копія відомостей з ГУ ПФУ у м. Києві про нарахування пенсії ОСОБА_1 в 2022 році не дає змоги у повній мірі оцінити майновий стан позивача.
 
Особа, яка подає заяву про звільнення від сплати судового збору, з урахуванням вимог статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази (наприклад, довідка про доходи за календарний рік, який передує року подання до суду касаційної скарги, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків, довідка з органу Пенсійного фонду України, довідка з органу соціального захисту, тощо) на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановлених законодавством порядку та розмірі.
 
Таким чином, представнику необхідно надати належні документи на підтвердження права на звільнення від оплати судового збору 
ОСОБА_1 (клопотання з відповідними доказами), або сплатити судовий збір за подання касаційної скарги. 
 
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Як вбачається, представник оскаржує судові рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про відшкодування вартості 1/2 частини будинку та земельної ділянки. 
 
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
 
Вбачається, що ОСОБА_1 звернувся в січні 2021 року з позовом до чотирьох відповідачів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування вартості 1/2 частини будинку та земельної ділянки і просив стягнути з кожного по 1 078 731,25 грн. Тобто, ціна позову у вказаній справі становить  4 314 925,00 грн (1 078 731,25 грн х 4).
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (на час звернення з позовом до суду) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908,00 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350,00 грн).
 
З огляду на що, судовий збір за подання касаційної скарги повинен становити 22 700,00 грн (11 350,00 х 200%).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у                    м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
 
Касаційну скаргу представника необхідно залишити без руху з наданням можливості усунути вищевказані недоліки.
 
На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
У Х В А Л И В:
 
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого                  2023 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва 
від 16 березня 2023 року, постанову Київського апеляційного суду 
від 15 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 15 серпня 2023 року відмовити.
 
Залишити без руху касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 08 лютого 
2023 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 березня 2023 року, постанову Київського апеляційного суду 
від 15 серпня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 15 серпня 2023 року та надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                           В. М. Ігнатенко