ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/21/23  Номер провадження 22-ц/814/4153/23	Головуючий у 1-й інстанції Третяк О.Г.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В.,
при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року (повний текст рішення складено 20 червня 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Миргородська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовної заяви
У січні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном. 
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 є власником магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач є власником прим. АДРЕСА_2 . На початку вересня 2022 року відповідач в належному йому приміщенні, яке знаходиться над магазином позивача, почав проводити будівельні роботи по добудові входу, не маючи будь-якого дозволу на їх проведення, при цьому здійснив демонтаж та зміну конфігурації витяжної труби вентиляційної системи приміщення позивача і розмістив добудову на земельній ділянці, по якій проходять труби водопостачання та водовідведення, що унеможливить або значно утруднить їх ремонт в разі аварії.
Внаслідок таких дій відповідача погіршилася вентиляція приміщення магазину позивача, через що в торгівельній залі погіршилися параметри мікроклімату, а саме відносна вологість не відповідає санітарним нормам згідно ДСН 3.3.6.042-99, ДБН В.2.5.-67:2013, що підтверджується протоколом №50 проведення досліджень метеорологічних факторів від 27 жовтня 2022 року.
14 вересня 2022 року ОСОБА_2 звернувся до міського голови м. Миргород із заявою про вжиття заходів щодо припинення незаконного проведення будівельних робіт відповідачем та отримав відповідь 21 жовтня 2022 року за №3053/3993/01-25 де було повідомлено, що будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_3 , виконуються з порушенням статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме без документів, що надають право на виконання будівельних робіт. Також повідомлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 року № 303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» на період воєнного стану, введеного указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду.
Вимоги щодо припинення самочинного будівництва та приведення будівлі у попередній стан відповідач ігнорує.
У зв`язку з вищевикладеним, позивач прохає суд зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованої добудови до прим. 4 корп. 1, буд. АДРЕСА_4 та привести земельну ділянку, на якій знаходились об`єкти самочинного будівництва, до попереднього стану, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_2 нерухомим майном, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом знесення самочинно збудованої добудови до прим. АДРЕСА_2 та привести земельну ділянку, на якій знаходились об`єкти самочинного будівництва, до попереднього стану.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 992, 40 грн, сплачених в якості судового збору при подачі позову до суду.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
З рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши до суду апеляційну скаргу.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, прохала суд рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року скасувати та постановити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити повністю за безпідставністю.
Позиції учасників справи
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На думку особи, яка подала апеляційну скаргу, рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 червня 2023 року є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справ та при її постановленні судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а також не здійснено всебічного і повного з`ясування обставин справи.
ОСОБА_1 вказує, що позивач не надав доказів які б встановили чи було здійснено самочинне будівництво та чи порушено вимоги статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». 
Також відповідач зазначає, що сама лише кваліфікація нерухомого майна як самочинного будівництва не призводить до виникнення абсолютного наслідку у вигляді безумовного знищення таких споруд.
Поряд з іншим, ОСОБА_1 вказує, що суд першої інстанції не встановив чи є можливість приведення самочинної забудови у відповідність до Державних будівельних норм та зазначає, що знесення самочинної забудови є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством заходи впливу на винну особу.
Щодо відзиву на апеляційну скаргу
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Відповідно до частини третьої статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
Від представника ОСОБА_1 - адвоката Гончаренка О.В. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, що пов`язано з неможливістю його прибуття в судове засідання у зв`язку із станом здоров`я.
Представник ОСОБА_2 – адвокат Сидоренко Ю.В. у поданому ним до суду апеляційної інстанції клопотанні прохав розгляд справи здійснювати за відсутності позивача та його представника, відмовивши ОСОБА_1 у задоволенні поданої ним апеляційної скарги.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Щодо клопотання про відкладення розгляду справи
Частиною першою статті 182 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань.
Окрім того, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними (частина перша статті 372 ЦПК України).
13 грудня 2023 року на адресу Полтавського апеляційного суду надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Гончаренка О.В. про відкладення розгляду справи, що пов`язано з неможливістю його прибуття в судове засідання у зв`язку із станом здоров`я.
Колегія суддів зазначає, що заявником до вищевказаного клопотання про відкладення розгляду справи не було додано будь-яких доказів щодо неможливості його прибуття до Полтавського апеляційного суду, що в свою чергу позбавляє можливості суд встановити дійсні обставини неможливості прибуття до суду останнього та визнати вищевказану підставу поважною за для відкладення розгляду справи.
Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року по справі № 361/8331/18 зазначено, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Враховуючи, що ОСОБА_3 був повідомлений про час, дату та місце судового засідання, відсутності підтвердження поважності підстав для відкладення розгляду справи, попереднє звернення заявника із клопотанням про відкладення розгляду справи та можливість розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи. 
Встановлені обставини справи
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_2 є власником магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 05-07).
Відповідач ОСОБА_1 є власником магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 45-47).
Земельна ділянка площею 0,0323 га, на якій проводяться будівельні роботи, передана Миргородською міською радою у спільне користування громадян: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (попередній власник магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), ОСОБА_5 на підставі договору оренди від 10 червня 2021 року № 11/739. Відповідно до пункту 7 вказаного договору встановлено обмеження, зокрема, охоронна зона навколо інженерних комунікацій площею 0,0020 га (а.с. 36-40).
Місцевим судом зазначено, що сторонами справи визнається факт, що ОСОБА_1 здійснив демонтаж та зміну конфігурації витяжної труби вентиляційної системи приміщення будівлі за адресою: АДРЕСА_3 та розмістив добудову на земельній ділянці площею 0,0323 га, яка передана Миргородською міською радою у спільне користування громадян ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 на підставі договору оренди землі від 10 червня 2021 року № 11/739.
Листом виконавчого комітету Миргородської міської ради Полтавської області від 21 жовтня 2022 року повідомлено, що 27 вересня 2022 року відповідальною особою відділу державного архітектурно-будівельного контролю управління архітектури та державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Миргородської міської ради проведено моніторинг об`єкта, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , та було встановлено, що будівельні роботи за вказаною адресою виконуються з порушенням статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме без документів, що надають право на виконання будівельних робіт (а.с. 12).
Згідно протоколу №50 проведення дослідження метеорологічних факторів від 27 жовтня 2022 року на замовлення ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що в торгівельній залі параметри мікроклімату, а саме відносна вологість не відповідає санітарним нормам згідно ДСН 3.3.6.042-99, ДБН В.2.5-67:2013 (а.с. 10).
Позиція суду апеляційної інстанції
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані, або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Під істотним порушенням будівельних норм і правил необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.
Згідно з вимогами статті 376 ЦК України суди розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про знесення самочинного будівництва нерухомого майна.
Право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об`єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376, стаття 391 ЦК України).
Законність знесення самочинного будівництва має бути оцінено на предмет пропорційності такого втручання.
З аналізу матеріалів справи вбачається, що в них відсутні будь-які докази надання згоди відповідачу на будівництво спірної добудови до його об`єкта нерухомості у встановленому законодавством порядку, що свідчить про те, що збудована добудова до прим. 4, корп.1, по АДРЕСА_4 є самочинним будівництвом.
Відповідно до частини сьомої статті 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.
Відтак, збудований об`єкт нерухомості може бути знесений особою, яка здійснила самочинне будівництво, за її рахунок лише на підставі судового рішення у випадках, передбачених частинами четвертою та сьомою статті 376 ЦК України: а) якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці; б) якщо така забудова порушує права інших осіб; в) якщо проведення перебудови об`єкта є неможливим; г) особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відмовляється від проведення перебудови відповідно до прийнятого судом рішення.
Знесення самочинного об`єкта нерухомості відповідно до статті 376 ЦК України є крайнім заходом впливу на забудовника і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи з метою усунення порушень щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності та коли неможлива перебудова об`єкта нерухомості чи особа відмовляється від здійснення такої перебудови.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 29 листопада 2023 року у справі № 526/1156/20 (провадження № 61-7776св22), від 16 січня 2019 року у справі № 458/1173/14-ц (провадження № 61-13282св18), від 01 квітня 2019 року у справі № 404/8750/15 (провадження № 61-19614св18), від 03 липня 2019 року у справі № 493/1156/15-ц (провадження № 61-28461св18), від 31 травня 2021 року у справі № 320/1889/17-ц (провадження № 61- 8737св20), від 12 квітня 2021 року у справі № 653/104/19 (провадження № 61-18648св20), Верховний Суд України у постановах від 17 грудня 2014 року у справі № 6-137цс14, від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1721цс16, від 19 квітня 2017 року у справі № 6-129цс17.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що позивач не заявляв вимог про проведення перебудови об`єкта самочинного будівництва у спосіб, не пов`язаний із його знесенням, а в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо неможливості здійснення перебудови об`єкта нерухомості відповідно до державних будівельних норм і правил. 
Крім того, ОСОБА_2 вказуючи на погіршення вентиляції належного йому приміщення магазину у зв`язку із здійсненням відповідачем будівельних робіт, належним чином не довів причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_1 та станом вологості у прим. АДРЕСА_5 , оскільки наданий ним протокол дослідження засвідчує лише встановлений факт вимірюваних показників у конкретний період часу, а не причину їх виникнення.
Також колегія суддів вважає за потрібне наголосити, що згідно наданих сторонами справи доказів, вбачається, що спірний об`єкт розташованій на орендованій, зокрема, сторонами справи земельній ділянці, що перебуває у власності органу місцевого самоврядування, а з наявного в матеріалах справи плану меж вказаної ділянки неможливо встановити фактичне розміщення самочинно збудованого об`єкта.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що передчасними є висновки місцевого суду про наявність підстав для знесення спірної добудови до прим. АДРЕСА_2 .
Оскільки приведення земельної ділянки, на якій знаходиться об`єкт самочинного будівництва, до попереднього стану є неможливим без знесення такого об`єкту, то з огляду передчасності висновку місцевого суду про наявність підстав для знесення спірної добудови, вказана позовна вимога не може бути задоволена.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
Відповідно до пунктів 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу  ОСОБА_1 шляхом скасування рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року та постановлення нового, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Миргородська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном – відмовити.
Щодо судових витрат
Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (частина перша статті 1 Закону України «Про судовий збір»).
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, то слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Керуючись статтями 141, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.

Рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 червня 2023 року – скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Миргородська міська рада про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном – відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 14 грудня 2023 року.

Головуючий                                                        В.П. Пікуль
Судді                                                         П.С. Абрамов

Т.В. Одринська