ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642 / 4943 / 23 Суддя суду 1 інстанції: Пашнєв В.Г.
Провадження № 33/818/ 1060 /23 Суддя суду апеляційної інстанції: Курило О.М. 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
25 жовтня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Маленку В.В., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , з участю його захисника Куксова В.В., з участю потерпілого ОСОБА_2 , за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 14.09.2023 року, - 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Ленінського районного суду м.Харкова від 14.09.2023 року провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно    ОСОБА_1 за ч.5 ст.212-3 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
З постанови Ленінського районного суду м.Харкова від 14.09.2023 року вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ХВ №4 від 21 серпня 2023 року, складеного уповноваженою Ради адвокатів Харківської області Хряпинською С.С., 24.07.2023 року виконуючий обов`язки директора Національного наукового центру “Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса” ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надав неповну інформацію за вих.№3534/23/1789-23-23-1.6/23 на адвокатський запит адвоката Васильєва Євгена Олександровича №2023/7/46 від 17.07.2023 року, чим порушив вимоги статті 24 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, а саме право адвоката на повне отримання інформації, необхідної для надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №2023/7/1 від 03.07.2023 року та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП.
Однак суд першої інстанції прийняв рішення закрити провадження по даній справі, оскільки матеріали справи не містять доказів або належного обґрунтування об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 , що не відповідає принципам законності, та суперечить ст.ст.7, 9 КУпАП, що виключає порушення ОСОБА_1 вимоги статті 24 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову потерпілий ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 14.09.2023 року та прийняти нову постанову про притягнення   ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП. 
Вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваній постанові зазначив наступне: «Протокол XB №4 від 21 серпня 2023 року, складений стосовно подій 24.07.2023 року, що є порушенням вимог ст.254 КУпАП». Вважає, що наведений висновок є помилковим, оскільки суд першої інстанції ототожнює різні за своїм змістом юридичні терміни, вжиті у Кодексі України про адміністративні правопорушення.
Пояснює, що у ст.254 КУПАП, якою керувався суд першої інстанції, складання протоколу пов`язано із виявленням особи, яка вчинила правопорушення. Виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення передбачає, по-перше, встановлення самого факту адміністративного правопорушення і, по-друге, особи яка вчинила його. Відтак виявлення особи стало можливим виключно в процесі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення уповноваженою особою Ради адвокатів Харківської області, членом Ради адвокатів Харківської області Хряпинською Світланою Степанівною. 
Посилається на п.2 розділу II Порядку оформлення головою ради адвокатів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя або уповноважених радою членом ради адвокатів матеріалів про адміністративні правопорушення та вказує, що рішення про складання протоколу про адміністративне правопорушення приймається після проведення перевірки, за умови відповідності адвокатського запиту, заяви (звернення) та доданих до неї матеріалів Закону. Зазначає, що перевірка може складатися з направлення письмових чи усних звернень до заявника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою отримання додаткових пояснень.
Наполягає на тому, що матеріали справи (а.с.12) переконливо свідчать про те, що складанню протоколу у справі про адміністративне правопорушення XB №4 від 21 серпня 2023 року передувало роз`яснення прав ОСОБА_1 уповноваженою особою Ради адвокатів Харківської області, членом Ради адвокатів Харківської області Хряпинською С.С. (лист вих.№272 від 14.08.2023). 3 цього листа вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено про надходження до Ради адвокатів Харківської області заяви адвоката Васильєва Є.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП, в якій зазначено, що, на думку адвоката, мало місце порушення вимог статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» через надання неповної інформацію на його адвокатський запит від 17.07.2023. 
Апелянт робить висновок, що станом на момент направлення ОСОБА_1 ОСОБА_3 листа вих.№272 від 14.08.2023 (a.c.12) факт адміністративного правопорушення та особа, яка його вчинила ще не були встановлені, а ОСОБА_1 були роз`яснені його права у зв`язку з розглядом уповноваженою особою Ради адвокатів Харківської області матеріалів за заявою ОСОБА_2 . 
Вказує, що протокол про адміністративне правопорушення XB №4 від 21 серпня 2023 року був складений у день розгляду матеріалів за його заявою безпосередньо після встановлення факту адміністративного правопорушення та особи, яка його вчинила, відтак вимоги ст.254 КУпАП при складенні цього протоколу не порушені.
Просить взяти до уваги, що ОСОБА_1 був своєчасно сповіщений про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується наявними в матеріалах справи: повідомленням про вручення поштового відправлення, описом вкладення у цінний лист, а також листом уповноваженої особи Ради адвокатів Харківської області, члена Ради адвокатів Харківської області Хряпинської С.С. (лист вих.№272 від 14.08.2023). 
На його думку ОСОБА_1 було роз`яснено, що ненадання особистих пояснень та/або його неявка будуть визнані як відмова у підписанні протоколу про адміністративне правопорушення і не перешкоджатимуть складанню протоколу.
Зазначає, що підпис потерпілого у протоколі про адміністративне правопорушення не є обов`язковим реквізитом.
Крім того, вказує, що клопотання (заява) про відкладення розгляду матеріалів від 21.08.2023 р., на яке міститься посилання в оскаржуваній постанові підписано в.о. директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України Андрієм Лубенцовим, при цьому у справі відсутні будь-які докази на підтвердження повноважень цієї особи діяти від імені ОСОБА_1 . У матеріалах справи також відсутні будь-які докази на підтвердження факту направлення такої заяви (клопотання) на адресу Ради адвокатів Харківської області або її уповноваженої особи, отже, на думку апелянта, суд першої інстанції виходив з припущення, що така заява (клопотання) надійшла адресату на час розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення XB №4 від 21 серпня 2023 року. 
Також наголошує на тому, що судом першої інстанції проявлено упередженість у дослідженні доказів, оскільки суддя опирався лише на пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та взагалі не досліджував докази, надані разом з протоколом про адміністративне правопорушення. Разом з цим наводить порівняльну таблицю в якій вбачає порушення при винесенні постанови.
На підставі вищевикладеного апелянт робить висновок, що постанова Ленінського районного суду м.Харкова від 14.09.2023 року підлягає скасуванню.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судовому засіданні був присутній потерпілий ОСОБА_2 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити. Основним аргументом сторони потерпілого є те, що висновки суду першої інстанції не співпадають з обставинами справи.
ОСОБА_1  про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлена належним чином, проте у судове засідання не з`явився. 10.10.2023 р. від нього надійшла заява з проханням проводити розгляд апеляційної скарги за його відсутності. В своїй заяві ОСОБА_1  просив залишити без задоволення подану апеляційну скаргу.Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст.268, 294 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 . Крім того, до матеріалів справи долучено письмові пояснення ОСОБА_1 .
У судове засідання з`явився захисник ОСОБА_1 – адвокат Куксов В.В., який здійснює захист його прав на підставі Договору про надання правничої допомоги №13-10 від 13.10.2023 р. ОСОБА_4 до початку судового розгляду подав письмові пояснення щодо апеляційної скарги. В судовому засідання заперечив проти задоволення апеляційної скарги.
Пояснив, що адвокату Васильєву Є.О. надана відповідь на запит відповідно до вимог діючого законодавства, зважаючи на те, що в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності взагалі відсутні відомості про запитувану адвокатом інформацію, яким чином ця інформація пов`язана з наданням правничої допомоги ОСОБА_5 та з урахуванням надання відповіді в.о.директора ННЦ ICE Тюлєнєва С.А. в чому полягає неповнота наданої інформації.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Згідно вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Так, суд першої інстанції, з огляду на матеріали справи, дійшов висновку про відсутність діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП і на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП прийняв рішення про закриття провадження.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення всіх учасників, які були присутні у судовому засіданні, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).
Положення ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Апелянт посилається на протокол про адміністративне правопорушення від 21.08.2023 року та долучені докази щодо направлення адвокатського запиту та результатів перевірки його невиконання.
Відповідно до статті 256 КУпАП  у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП щодо його змісту.
Так, у протоколі повинно бути зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
Частиною 5 статті 212-3 КУпАП передбачена відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у неправомірній відмові в наданні інформації, несвоєчасному або неповному наданні інформації, наданні інформації, що не відповідає дійсності, у випадках, коли така інформація підлягає наданню на запит громадянина чи юридичної особи відповідно до названого Закону.
За положеннями ч.1 ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 р., під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб); представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами; ознайомлюватися на підприємствах, в установах і організаціях з необхідними для адвокатської діяльності документами та матеріалами, крім тих, що містять інформацію з обмеженим доступом.
За змістом положень частин 1 та 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит – письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
Таким чином склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, буде наявним не по факту ненадання інформації, а у разі невиконання вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» в межах, встановлених у ньому строків.
Відповідно до ч.2,3 ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.  У разі якщо адвокатський запит стосується надання значного обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, строк розгляду адвокатського запиту може бути продовжено до двадцяти робочих днів з обґрунтуванням причин такого продовження, про що адвокату письмово повідомляється не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання адвокатського запиту.   Відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом.
Отже, відповідальність у такому разі настає на 6-й день після отримання адвокатського запиту, якщо строк не було продовжено. Тому такі обставини події як місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення підлягають обов`язковому зазначенню у протоколі.
З матеріалів справи вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення складений тому, що 24.07.2023 року виконуючий обов`язки директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса» ОСОБА_1 надав неповну інформацію за вих.№3534/23/1789-23-23-1.6/23 на адвокатський запит адвоката Васильєва Євгена Олександровича №2023/7/46 від 17.07.2023 року, чим порушив вимоги статті 24 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”, а саме право адвоката на повне отримання інформації, необхідної для надання правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №2023/7/1 від 03.07.2023 року.
Зазначені у протоколі дати – 24.07.2023 року та 17.07.2023 року є датами звернення з адвокатським запитом до в.о.директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса» ОСОБА_1 та наданням відповіді, відповідно, що не є датою (часом) вчинення адміністративного правопорушення.
Отже, протокол не містить необхідної інформації, а саме: часу отримання адвокатського запиту та дати закінчення п`ятиденного строку на надання відповіді, тобто зміст протоколу не дозволяє зробити висновок про те, коли саме було вчинено адміністративне правопорушення (не зазначений час вчинення адміністративного правопорушення), передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП. Зазначення даних обставин, за змістом ч.5 ст.212-3 КУпАП у взаємозв`язку зі ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є обов`язковим для утворення складу адміністративного правопорушення.
Крім того, зі місту протоколу вбачається, що в ньому взагалі не міститься відомостей про те, яка саме інформація була запитувана адвокатом, чи пов`язана така інформація із предметом правової допомоги та яким саме, чи було надано відповідь на такий запит, та з урахуванням наявної відповіді в.о.директора Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім.Засл.проф.М.С.Бокаріуса» Тюлєнєва С.А. від 24.07.2023 року, чому її слід вважати саме як необґрунтовану відмову в наданні інформації. Також в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено перелік матеріалів, що додаються до протоколу.
Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що потерпілим у справі є ОСОБА_2 . 
Водночас, відповідно до ч.1 ст.269 КУпАП, потерпілим є особа, якій адміністративним правопорушенням заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Правопорушення, передбачене ч.5 ст.212-3 КУпАП, відноситься до глави 15 КУпАП, яка передбачає відповідальність за вчинення адміністративних правопорушень, що посягають на встановлений порядок управління.
Родовим об`єктом адміністративних правопорушень, що містяться у главі 15 КУпАП, є суспільні відносини щодо дотримання норм і правил у сфері встановленого порядку управління.
Шкідливі наслідки протиправного діяння, передбачені лише в декількох складах правопорушень, що містяться у главі 15 КУпАП, зокрема, передбачених ч.2 ст.189-2, ст.ст.198, 212-5 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 є формальним, що свідчить про те, що в даній категорії справ відсутній потерпілий.
В контексті даної конкретної справи, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було обґрунтовано якої саме шкоди: моральної, фізичної або майнової було заподіяно саме адвокату Васильєву Є.О. для визнання його потерпілим.
Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком судді першої інстанції про те, що протокол XB №4 від 21 серпня 2023 року стосовно подій 24.07.2023 року, складений з порушенням вимог ст.254 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що складанню протоколу передувало збирання доказів, зокрема, направлення повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи та роз`яснення йому прав, не спростовують висновків суду про порушення вимог ст.254 КУпАП, оскільки як вбачається з матеріалів справи, заява адвоката Васильєва Є.О. про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.212-3 КУпАП надійшла до Ради адвокатів Харківської області 26.07.2023 року, а роз`яснення прав ОСОБА_6 та повідомлення про розгляд матеріалів за заявою адвоката було направлено лише 14.08.2023 року, тобто з порушенням вимог ст.254 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ХВ №4 від 21 серпня 2023 року був складений за відсутності ОСОБА_1 . З протоколу вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від підпису, проте останній не був присутній при складанні вказаного документу та не міг відмовитися від підписання.
Оскільки суд позбавлений можливості самостійно змінювати обставини події, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, то протокол від 21.08.2023 року не може бути визнаний належним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП, що в свою чергу унеможливлює зробити аналіз належності доказів, наданих на його підтвердження.
Крім того, слід взяти до уваги пояснення захисника – адвоката Куксова В.В. про те, що в.о.директора ННЦ ІСЕ Тюлєнєв С.А. у відповідь на вказаний адвокатський запит зазначив про те, що не укладав угод про надання послуг із встановлення системи відеоспостереження будівлі ННЦ ІСЕ за адресою: м.Харків, вул.Золочівська, 8-А. Відеоспостереження, що наявне в будівлі ННЦ ІСЕ встановлене за усним наказом попереднього директора ОСОБА_5 з метою безпеки та контролю, будь-які договори, які б підтверджували правовідносини щодо встановлення та обслуговування системи відеоспостереження відсутні у зв?язку з чим надати запитувані відеозаписи не представляється можливим.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, на те, що запитувана інформація та копії документів, які були запитані відносяться до службової інформації, яка в свою чергу відноситься до інформації з обмеженим доступом.
Так, відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом.
Відповідно до ч.1 ст.21 ЗУ «Про інформацію» інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. 
За змістом статті 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» службова інформація - це інформація, що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню або прийняттю рішень; зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці. 
Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України №1277/5 від 14.04.2017 року «Про затвердження переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Міністерстві юстиції України» до переліку відомостей, що становлять службову інформацію в Міністерстві юстиції України, до сфери управління якого входить ННЦ ІСЕ, відносяться внутрівідомча службова кореспонденція, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов?язані з розробкою напряму діяльності Міністерства юстиції або здійсненням контрольних, наглядових функцій Міністерством юстиції та органами державної влади, діяльність яких спрямовується та координується через Міністра юстиції, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; документи Міністерства юстиції, що містять службову інформацію інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій.
Таким чином, інформація, що запитувана у адвокатському запиті, який отримано ННЦ ICE відноситься до числа службової інформації.
Всі інші доводи правопорушника та його захисника не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.
Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.
До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях    ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд –

ПОСТАНОВИВ:
Постанову Ленінського районного суду м.Харкова від 14 09 2023  року по справі щодо   ОСОБА_1  за ч.5 ст.212-3 КУпАП, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу потерпілого, - залишити без задоволення.

Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду   О.М.Курило