ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9558/23 Справа № 932/8581/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2023 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Максюти Ж.І.
суддів Барильської А.П., Петешенкової М.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Голови правління ОСББ “Мост Сервіс” - Бєлової Олени Віталіївни на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року про відмову у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Мост Сервіс” про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з  ОСОБА_1 ,- 

ВСТАНОВИЛА:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулися Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мост Сервіс» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1 .
Ухвалою  Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року відмовлено у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мост Сервіс» про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з  ОСОБА_1 , роз`яснивши заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою у порядку, встановленому цим розділом, до належного суду.  
В апеляційній скарзі Голова правління ОСББ “Мост Сервіс” - Бєлова Олена Віталіївна, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апелянт посилався на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що предметом заяви у цій справі є зобов`язання, які випливають з надання житлово-комунальних послуг за адресою:  АДРЕСА_1 . Отже, такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна. Об`єкт нерухомого майна буд.  АДРЕСА_2 )знаходиться на території Бабушкінського району міста Дніпро. Таким чином, заява про видачу судового наказу підсудна Бабушкінському районному суду м. Дніпропетровська. 
Відзив на апеляційну скаргу у визначений судом апеляційної інстанції строк не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно з п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Статтею 165 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу.
Згідно з ч.9 ст.165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Як вбачається з матеріалів справи, у поданій заяві ОСББ “Мост Сервіс” про видачу судового наказу місце проживання/реєстрація боржника було зазначено:  АДРЕСА_1 .
Як встановлено судом першої інстанції,  згідно інформації з Єдиного державного демографічного реєстру від 25.09.2023 року,  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_3 . (Чечелівськийц район м. Дніпра). 
Відмовляючи у видачі судового наказу, суд першої інстанції посилаючись на ч. 9 ст. 165 ЦПК України, виходив з того, що адреса, за якою зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 , територіально не відноситься до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно з ч.1 ст.162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.
Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.
За правилом частини першої статті 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Виходячи з аналізу правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.
З урахуванням наведеного, позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 квітня 2019 року у справі №638/1988/17.
З матеріалів справи вбачається, що предметом заяви про видачу судового наказу у даній справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг з утримання будинків і житлового комплексу, надання додаткових послуг з утримання будинків і житлового комплексу, надання послуг з опалення квартир та опалення МЗК. Такі послуги надаються за місцем знаходження нерухомого майна.
Квартира АДРЕСА_4 , за якою виникла заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, отже, заява про видачу судового наказу подана відповідно до положень ст.30 ЦПК України, тобто, з дотриманням правил підсудності.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг на підставі ч. 9 ст.165 ЦПК України.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, перешкоджає подальшому провадженню у справі, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами, передбаченими процесуальним законом.
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Голови правління ОСББ “Мост Сервіс” - Бєлової Олени Віталіївни задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 вересня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: