ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2112/23 Справа № 932/7500/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 жовтня 2023 року                                                                м. Дніпро

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П. за участю адвоката Збарської І.В. у відкритому судовому засіданні в залі суду розглянувши апеляційну скаргу захисника Збарської І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року у справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

       Постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КупАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
       Стягнуто зі ОСОБА_1 судовий збір у в сумі 536, 80 гривень на користь держави.
        ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 15.07.2023 року о 23-00 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9-а ПДР України, знаходячись на вул. Святослава Хороброго, буд. 36 у м. Дніпро, керував автомобілем «Хюндай» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер» (2,05 % проміле), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КупАП.

       В апеляційній скарзі адвокат Збарська І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року, скасувати її та постановити нову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
       В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що:
- ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, а дізнався про існування постанови щодо нього лише 19.09.2023 року після ознайомлення помічника адвоката Збарської І.В. з матеріалами справи, в яких міститься формальна повістка про виклик до суду, яка не була направлена, оскільки відсутні будь-які підтвердження її направлення, та навіть відсутній підпис судді. Копія постанови також не була направлена ОСОБА_1 та також відсутні будь-які підтвердження направлення постанови Ані судову повістку, ані копію постанови ОСОБА_1 не отримував через причину їх не направлення; 
- після зупинення транспортного засобу працівник поліції ОСОБА_2 замість пояснення причин зупинки одразу почав фотографувати ОСОБА_1 на особистий мобільний телефон та вимагати надати йому посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного заходу;
- працівниками поліції не було роз`яснено ОСОБА_1 права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а навпаки безпідставно складено протокол про адміністративне правопорушення;
- у поліцейських не було підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 ;
- на 02 хвилині 08 секунді відеозапису ОСОБА_1 проходить тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газового аналізатору «Drager Аicotest 6820» заводський номер - АRHК-0072, проте поліцейськими не було проведено контрольний забір повітря для перевірки справності приладу та перевірки відсутності чи наявності алкоголю в мундштуку;
- у справі немає підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу, а тому даний факт унеможливлює подальше встановлення справності цього приладу та його метрологічних характеристик, адже це суперечить вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», що виключає їх подальше використання в якості доказів у справі про адміністративне порушення;
-  ОСОБА_1  виражав свою незгоду з результатами огляду,  проведеного поліцейським на місці зупинки, а тому огляд на стан сп`яніння повинен був проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.. 256 КупАП. Як убачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського Стьожка Т.В. неодноразово зазначав, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння та незгоден з результатами перевірки, що підтверджується 03 хв 28 сек., 07 хв. 43 сек. відеозапису, проте поліцейські навіть не запропонували пройти огляд в медичному закладі;
- поліцейські зобов`язані були надати ОСОБА_1 направлення на огляд водія на стан алкогольного сп`яніння задля проходження огляду в медичному закладі, але не зробили цього. Огляд був проведений ОСОБА_1 у законні строки. Відповідно до висновку в крові ОСОБА_1 алкоголь відсутній. Оскільки судом першої інстанції не було дотримано права ОСОБА_1 на доступ до суду з метою захисту своїх прав, він не зміг надати суду цей висновок та будь-які пояснення з приводу обставин справи.
- на 03 хв 50 сек. відеозапису поліцейський висловлюється нецензурною лайкою у бік водія та відправляє відеоповідомлення через особистий телефон, 04 хв. 40 сек - працівники поліції висловлюються нецензурною лайкою по відношенню до водія. Такі дії поліції вкотре підтверджують їх неосвіченість, беззаконність та неповагу по відношенню до громадян. 
       Заслухавши пояснення адвоката Збарської І.В., яка представляє інтереси особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, приходжу до наступних висновків.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи позицію апелянта щодо пропущеного строку на апеляційне оскарження, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску апелянтом строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та вважаю за необхідне задовольнити клопотання, поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.
       Стаття 9 КУпАП закріплює, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
       Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Суд також враховує висновки Конституційного Суду України від 26.05.2015р. по справі №1-11/2015, де в п.2.1 мотивувальної частини рішення, зазначено, що: «...ніхто не може бути підданий заходу впливу за адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративне правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом».
       У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясуванняобставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Відповідно до роз`яснень п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
       Таким чином, при розгляді справ про адміністративне правопорушення судам необхідно з`ясовувати всі вищенаведені обставини, однак Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська дані вимоги закону не були дотриманні.
       Як убачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ААД №148929 15.07.2023 року о 23-00 годині водій ОСОБА_1 у порушення п. 2.9-а ПДР України, знаходячись на вул. Святослава Хороброго, буд. 36 у м. Дніпро, керував автомобілем «Хюндай» д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено за допомогою приладу «Драгер» (2,05 % проміле), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Під час розгляду апеляційної скарги по суті її вимог звертається увага на те, що орган (посадова особа), відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Як убачається з наданих матеріалах, висновки суду про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення ґрунтуються на: протоколі про адміністративне правопорушення від 15.07.2023 року; рапорті інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Юрченко С.А., згідно з яким 15.07.2023 року під час патрулювання за адресою: вул. Святослава Хороброго, буд. 36 в м. Дніпро згідно зі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» був зупинений автомобіль «Хюндай» д/н НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 погодився і пройшов огляд за допомогою приладу «Драгер», висновок якого виявився позитивним; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким огляд водія ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова; висновком приладу «Драгер» від 15.07.2023 року, згідно з яким водій ОСОБА_1 знаходився у стані алкогольного сп`яніння – 2,05 % проміле; відеозаписом з боді-камер поліцейських.
       Втім, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не проаналізував їх, не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, та взагалі не надав їм відповідної оцінки, дійшовши передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
       Так, під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
       Об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
       Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено два види об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
       Частиною 3 ст. 266 КупАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
       Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
       Відповідно до п. 3 Постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 року "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, і проведення такого огляду" огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря-фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
       Пунктом 6 цієї Постанови встановлено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд наведена в додатку 1 до цієї Інструкції, затвердженої Наказом МВС МОЗ від 09.11.2015 №1452/735.
       В силу вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
       Як видно на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських, на 02 хвилині 08 секунді   ОСОБА_1  проходить тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газового аналізатору “Драгер Алкотест 6820» заводський номер - АКНК-0072, проте поліцейськими не було проведено контрольний .забір повітря для перевірки справності приладу та перевірки відсутності чи наявності алкоголю в мундштуку, а у справі відсутні підтвердження своєчасного проходження перевірки та державної метрологічної атестації вимірювального приладу, що суперечить вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».
       При цьому у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Відповідно до п.7 розділу І спільного Наказу МВС та МОЗ України від 09.М.2015 № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 256 КупАП.
       Як убачається з відеозапису нагрудної камери поліцейського Стьожка Т.В неодноразово зазначав, що він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння та не згоден з результатами перевірки, що підтверджується 03 хв 28 сек., 07 хв. 43 сек. відеозапису, проте працівники поліції не запропонували останньому пройти огляд в медичному закладі, через що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі у передбачений чинним законодавством строк та за його результатами відповідно до висновку КП “ДБКЛПД” ДОР №194, складеного 15.07.2023 року о 01:45 годині, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у ОСОБА_1 ознак сп`яніння не виявлено. Разом з цим, оскільки суд першої інстанції провів розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , останній не зміг надати суду цей висновок, що мало наслідком передчасний висновок суду стосовно перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння під час керування власним транспортним засобом.
       Також, на переконання апеляційного суду, поза увагою районного суду були залишені обставини, які спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на відеозаписі з нагрудної камери працівника поліції не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу з допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
       Судом першої інстанції не було враховано, що під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу, що не було встановлено в діях ОСОБА_1 , оскільки відеозапис, переглянутий в апеляційному суді, не містить відомостей, що ОСОБА_1 , як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух, відповідно до призначення і технічних можливостей транспортного засобу. Доказів переслідування та зупинення екіпажем патрульної поліції автомобіля «Хюндай» д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 вищевказаний відеозапис не містить, а тому викладене в постанові суду першої інстанції не може поза розумним сумнівом слугувати доказом керування останнім вищезазначеним транспортним засобом.
       Не містять матеріали справи й доказів на підтвердження належного роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст..268 КУпАП та ст. ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, що є порушенням його права на захист, та, в свою чергу, є передумовою визнання факту недійсності проведеного з порушенням вимог ст.266 КупАП огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.
       Отже, на переконання апеляційного суду вищевикладеніі обставини необґрунтовано були залишені поза увагою судом першої інстанції, як такі, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та виключають можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вказаною статтею.
       За результатами апеляційного розгляду вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів, доводи апеляційної скарги з приводу безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки, тому вона підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова суду першої інстанції – скасуванню.
       Керуючись ст. 294 КупАП України,

ПОСТАНОВИВ:

       Поновити захиснику Збарській І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року.
       Апеляційну скаргу захисника Збарської І.В. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - задовольнити.
       Постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06 вересня 2023 року - скасувати.
       Винести нову постанову, якою  ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського апеляційного суду                                 Г.П. Слоквенко