Справа № 740/4820/22 	Головуючий у 1 інстанції Карпусь  І. М. 	
Провадження № 33/4823/816/23 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у  м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2023 року,

                               В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 536 грн. 80 коп. судового збору.

Як установив суд, 08 грудня 2022 року о 13 годині 35 хвилині по вул. Липіврізька, буд. 20 у м. Ніжині, Чернігівської області, ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився чим порушив  вимоги  п. 2.5 Правил дорожнього руху. 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Мотивує тим, що судом першої інстанції, незважаючи на неодноразові повернення матеріалів справи на доопрацювання, так і не з`ясовані обставини щодо складання протоколу в його присутності, у зв`язку з чим йому не були роз`яснені його права, не вручена копія протоколу. Також направлення до лікарні було складено без його участі, хто писав розписку взагалі не відомо, автомобіль не вилучався.  

З відеозапису вбачається, що він неодноразово повідомляє працівників поліції, що не керував автомобілем та виявляв бажання пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні. Поміж іншого, поліцейський не здійснив фіксацію події до кінця, де було б видно що він повернувся на місце події, але поліцейських там не було.  
У матеріалах справи відсутні докази його відсторонення від керування автомобілем. Особу ОСОБА_2 , що вказана у розписці, він не знає і коли була написана взагалі розписка, йому не відомо.
Направлення, додане до матеріалів  справи,  адресоване  до Ніжинської ЦМЛ, від огляду в якій він не відмовлявся, направлення в будь – який інший медичний заклад в матеріалах справи відсутнє, крім того, у направленні вказаний  час 13 год. 49 хв., а  сам протокол складений в 13 год. 40 хв., що свідчить про те, що направлення було виписано вже після написання протоколу.  

На  апеляційний  розгляд ОСОБА_1 вдруге не прибув. Про причини неявки апеляційний суд не повідомляв. Заяв про перенесення судового засідання не подавав. 

Переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Як убачається з відеозапису, долученого  до протоколу та переглянутому в апеляційному суді, зафіксовано перебування ОСОБА_1 на місці водія автомобіля, який мав механічні пошкодження передньої частини справа. При спілкуванні з водієм, поліцейським були встановлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови та поведінка, яка не відповідала обстановці. На питання поліцейського чи вживав алкоголь, ОСОБА_1 заперечував, пояснюючи, що вживав вчора…, позавчора…. На вимогу поліцейського до ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» або у лікарні, ОСОБА_1 проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу "Драгер" відмовився, погодився пройти огляд у медичному закладі. 
По прибуттю  до Ніжинської ЦМЛ ім. М. Галицького медперсонал повідомив, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ними у цей час не проводиться, а для цього потрібно звернутися у наркологічний диспансер. Після виходу з  лікарні  ОСОБА_1 відмовився їхати у наркологічний диспансер та пішов. ОСОБА_1 мав ознаки сп`яніння, а саме нечітку мову.          Дійсно, працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , проте  по прибуттю працівників поліції до автомобіля VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 , два чоловіка у військовій формі повідомили, що щойно автомобіль потрапив у дорожньо – транспортну пригоду, на місці водія перебував  ОСОБА_1 . Ніхто з присутніх не відрекомендувався поліцейським водієм. ОСОБА_1 на початку спілкування з поліцейським не заперечував того, що був водієм, а у подальшому, коли поліцейські повідомили, що потрібно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, почав заперечувати, що керував автомобілем, акцентуючи увагу на тому, що поліцейські його не зупиняли, а кров з носа у нього текла  не внаслідок дорожньо – транспортної пригоди, а від підвищення тиску.
Запаху алкоголю з порожнини рота відеокамера не передає, порушення мови, координації рухів видно. Наслідки відмови від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводить поліцейський за допомогою спеціальних технічних засобів, наступають такі ж самі, як і у разі відмови від проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, про що повідомили поліцейські водію під відеозапис та склали протокол.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Невиконання названого пункту Правил, у даному випадку, утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Виконання названого пункту Правил дорожнього руху є обов`язком водія, а не його правом, за відмову від виконання якого передбачена адміністративна відповідальність.
На відеозапису видно і чутно, як ОСОБА_1 заперечує очевидне, автомобіль перебував на дорозі, з механічними ушкодженнями передньої частини справа, за кермом якого перебував саме він, а не інша особа, пояснював, що везе субпайки хлопцям на ОСОБА_3 .
Крім того, згода ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння також побічно підтверджує той факт, що саме він перебував за кермом транспортного засобу та як водій погодився пройти медичний  огляд.
Доводи ОСОБА_1 про не роз`яснення працівниками поліції йому його процесуальних прав, є непереконливими та спростовуються даними  протоколу  про адміністративне правопорушення, у якому міститься відмітка про те, що останньому були роз`яснені його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.
Стосовно посилань ОСОБА_1 на те, що його не було відсторонено   від керування транспортним засобом, у матеріалах справи наявна розписка громадянина ОСОБА_4 , який зобов`язався доставити автомобіль VOLKSWAGEN, державний номерний знак НОМЕР_1 до місця стоянки.
Чинне законодавство, в тому числі Правила дорожнього руху, не містять визначення терміну «керування транспортним засобом», але таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом визнається виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора - водія під час навчання учнів - водіїв, незалежно від того керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.
За вимогами п. 1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано Указом Президії ВП УРСР № 2614-УПІ від 25.04.1974 - кожний транспортний засіб або склад транспортних засобів, які перебувають у русі, повинні мати водія. Перевірка стану водія під час руху транспортного засобу неможлива.
Отже, наголошуючи на тому, що поліцейськими та судом були порушені його права, ОСОБА_1 не звернув уваги на те, що докази таких порушень відсутні, у  той час як він сам окрім прав, наділений ще і обов`язками, які повинен  неухильно виконувати, тим більше, керуючи джерелом підвищеної небезпеки – автомобілем.
Видача направлення на медичний огляд водію, який відмовився його проходити у медичному закладі, чинним законодавством не передбачена. Направлення є підставою для проведення медичного огляду лікарем, водія, якого доставив на огляд поліцейський, чого у даному випадку не було. Самостійно медичний огляд ОСОБА_1 не проходив.
Таким чином, висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого      ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованими і законних підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 жовтня 2023 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець