ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2023 року                                                                      Справа № 906/876/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії: 
Головуючого судді                         Гудак А.В.
судді                                                  Мельник О.В. 
судді                                                  Олексюк Г.Є. 
секретар судового засідання Новосельська О.В.
за участю представників:
позивача: Пасенко В.П.адвокат                                 
відповідача 1: Чепура І.В. адвокат   
відповідача 2: не з"явився
відповідача 3: не з"явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного     апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 у справі №906/876/22 (суддя Кудряшова Ю.В., м.Житомир, повний текст складено 28.07.2023 року)
за позовом ОСОБА_1  
до 1) ОСОБА_2 
    2) ОСОБА_3 
    3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" 
про визнання недійсним договору міни від 29.10.2021, визнання недійсними акту, рішення, скасування реєстраційних дій, визначення розміру статутного капіталу та часток (згідно заяви про зміну предмету позову за вх. № г.с. 01-44/1351/23 від 20.04.2023) 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з урахуванням заяви про зміну предмету позову (вх.№ г.с.             01-44/1351/23) звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" про визнання недійсним договору міни, укладений 29.10.2021 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лінкевичем Б.А., відповідно до якого ОСОБА_3 обміняла належну їй на праві приватної власності частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" (юридична адреса: місто Новоград-Волинський, Житомирська область, вулиця Герцена, буд.26, код ЄДРПОУ юридичної особи : 32183603), що становить 50% статутного капіталу Товариства, дорівнює 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок на належний на праві приватної власності ОСОБА_2 автомобіль марки MAN TGA 18.440, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 ; визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603) від 29.10.2021, за яким ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняв 50% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603); скасування в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград - Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603), номер запису 1003071070002000747 від 01.11.2021, вчинену державним реєстратором Центру з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Новоград-Волинської районної державної адміністрації Лопатюк І.П.; визначити розмір статутного капіталу та розмір часток учасників у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Маркол" (11742, Житомирська область,            Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603) наступним чином: розмір статутного капіталу: 1 000 000,00 грн. ; учасники: ОСОБА_3 , країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , розмір внеску до статутного фонду (грн.): 500 000,00 грн.; ОСОБА_4 , країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , розмір внеску до статутного фонду (грн. ): 400 000,00 грн.; ОСОБА_1 , країна громадянства: Україна, місцезнаходження: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , розмір внеску до статутного фонду (грн. ): 100 000,00грн.; визнання недійсним рішення № 13062022 Загальних зборів учасників ТОВ "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603) від 13.06.2022, яким вирішено змінити місцезнаходження ТОВ "Маркол" з вул. Герцена, 26 міста Новоград-Волинський Житомирської області на вул. Промислова, 13 с. Наталівка                 Новоград-Волинського району Житомирської області; збільшено статутний капітал ТОВ "Маркол" на 10 000 000,00 грн. за рахунок внеску учасника ОСОБА_2 для погашення заборгованості товариства перед бюджетом та державними фондами; затвердити статутний капітал ТОВ "Маркол" в розмірі  11 000 000,00 грн.; розподілено частки учасників наступним чином : ОСОБА_2 , якому належить 10 500 000,00 грн., що складає 95,45% статутного капіталу; ОСОБА_4 , якому належить частка в розмірі                           400 000,00 грн., що складає 3,6% статутного капіталу; ОСОБА_1 , якій належить частка в розмірі 100 000,00 грн., що складає 0,9% статутного капіталу; затверджено нову редакцію статуту ТОВ "Маркол" , уповноважено Чепуру Ігоря Володимировича підписати одноособово нову редакцію статуту ТОВ "Маркол" та провести державну реєстрацію змін в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських  формувань; скасування в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію про зміну інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою ; зміну місцезнаходження юридичної особи; зміну найменування юридичної особи (повного та/або скороченого); зміну розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи; зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603) ; зміну до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про ТОВ "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603) , що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 1003071070003000747 від 15.06.2022, вчинену державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицьким О.Д.
Рішенням Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 року у справі №906/876/22 в задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовлено.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1  звернулась до суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 року по справі №906/876/22, яким відмовлено в задоволенні позову та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивача посилається на те, що судом першої інстанції не надано оцінки доводам позивача, відсутні обґрунтування щодо наявних порушень норм Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" під час відчуження частки у Статутному капіталі ТОВ "Маркол", а також під час проведення загальних зборів ТОВ "Маркол" 13.06.2022 року, зокрема щодо перерозподілу часток учасників товариства.
Позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції зазначає, що з огляду на те, що на загальних зборах брали учать учасники ТОВ "Маркол", які мають для голосування на зборах у сукупності голосів 83,33% від загальної кількості голосів учасників товариства, що мають право голосу і цих голосів з огляду на вимоги ст. 34 Закону №2275-VIII було достатньо для прийняття на них відповідних рішень, то відсутні підстави для задоволення позову та визнання недійсними рішень загальних зборів ТОВ "Маркол", оформлених рішенням №13062022 від 13.06.2022. Однак, на загальних зборах ТОВ "Маркол", які відбулися 13.06.2022 року був присутній лише один учасник, частка якого складала 50% у статутному капіталі товариства, тому він був позбавлений можливості проводити перерозподіл часток у Статутному капіталі товариства. Таким чином безпідставно, в порушення вимог ст.ст.30, 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" було зменшено частку ОСОБА_1 у Статутному капіталі ТОВ "Маркол" з 10% до 0,9%. Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", а також Статут ТОВ "Маркол" не містять положень, які би дозволяли проводити вищевказаний розподіл часток під час проведення загальних зборів товариства
Позивач зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою дослідження такого питання, як вихід ОСОБА_3 зі складу учасників ТОВ "Маркол". Судом не з`ясовано, чи зверталась ОСОБА_3 із заявою про вихід зі складу учасників ТОВ "Маркол" у строки передбачені Статутом ТОВ "Маркол", чи розглядалось загальними зборами питання щодо виходу ОСОБА_3 зі складу ТОВ "Маркол". Також судом першої інстанції не було з`ясовано, чи звертався ОСОБА_2 до загальних зборів ТОВ "Маркол" щодо прийняття його до складу учасників Товариства та чи розглядалося дане питання загальними зборами.
Ухвалою суду від 31.08.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 у справі №906/876/22 та розгляд апеляційної скарги призначено на                     04.10.2023 року.
25 вересня 2023 року від ОСОБА_2 надійшов відзив в якому просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 року у справі № 906/876/22 залишити без задоволення, а рішення без змін.
Представник позивача в судовому засіданні 04.10.2023 року підтримав доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.
В судовому засіданні 04.10.2023 року представник відповідача-1 заперечив доводи апеляційної скарги та надав відповідні пояснення.
ОСОБА_3 та представник ТОВ "Маркол" в судове засідання 04.10.2023 не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду від 04.10.2023 року розгляд справи відкладено на  08.11.2023.   Зобов`язано ОСОБА_2 та Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркол" надати суду: письмові пояснення, яким чином з обґрунтуванням норм матеріального права було визначено під час загальних зборів учасників ТОВ "Маркол" 13.06.2022 року кворум у відсотковому еквіваленті у розмірі - 83,33% та зазначити, які арифметичні дії виконанні для визначення вказаного кворуму.
23 жовтня 2023 року від ТОВ "Маркол" на виконання вимог ухвали суду від              04.10.2023 року надійшли письмові пояснення  в яких відповідач-3 з посиланням на п.2.30 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.06.2016 року  за №4 зазначили, що частка учасників товариства ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) без врахування частки померлого учасника становить 50% + 10% = 60% голосів, що у окупності становлять 100% голосів. На загальних зборах учасників, 13.06.2022 року, частки учасників ТОВ "Маркол" становили : ОСОБА_2 - 50% : 60% = 83,33 відсотків голосів;                ОСОБА_1 - 10% : 60 % = 16,67 відсотків голосів. Оскільки учасник товариства ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлена про проведення загальних зборів учасників ТОВ "Маркол" 13.06.2022 року на загальні збори учасників не з`явилась та не направила уповноваженого представника, то таким чином на загальних зборах учасників ТОВ "Маркол" 13.06.2022 року брали участь учасники ТОВ "Маркол", які мали для голосування на зборах у сукупності голосів 83,33% від загальної кількості.
23 жовтня 2023 року від ОСОБА_2 на виконання вимог ухвали суду від                04.10.2023 року надійшли письмові пояснення  аналогічного змісту з поясненнями ТОВ "Маркол".
В судовому засіданні 08.11.2023 року представник позивача проси суд скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 року по справі №906/876/22, яким відмовлено в задоволенні позову та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача 1 в судовому засіданні 08.11.2023 року просив суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 року по справі №906/876/22 без змін.
В судове засідання 08.11.2023 ОСОБА_3 та представник ТОВ "Маркол" не з`явилися, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. 
Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_3 та представника ТОВ "Маркол".
Відповідно до  статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1 в судових засіданнях 04.10.2023, 08.11.2023, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку - апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 у справі №906/876/22 залишити без змін, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно пунктів 2.1, 2.1.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" затвердженого зборами засновників оформлені №1 від                      12.04.2012 року учасниками Товариства є громадянка України ОСОБА_3 паспорт                НОМЕР_6 виданий Московським РУГУ МВС України в місті Києві, код НОМЕР_3 , що проживає: АДРЕСА_1 ;  громадянин України ОСОБА_4 паспорт НОМЕР_7 виданий Старокиївським РУГУ МВС України в місті Києві, код НОМЕР_4 . що проживає: АДРЕСА_2 ; громадянка України ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_8 виданий Новоград-Волинським МРВ УМВС України в Житомирській області, код НОМЕР_5 . що проживає в АДРЕСА_3 (а.с.32-38 т.1).
Відповідно до ч. 1  ст. 167 Господарського кодексу України  корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Згідно п.8.1. Статуту ТОВ «Маркол» в редакції від 12.04.2012 ОСОБА_1 має частку в розмірі 10% в Статутному капіталі товариства, яка дорівнює 100 000,00 грн.
З 17.06.2018 набрав чинності  Закон України від 06.02.2018 №2275-VIII "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю. 
Абзацом 2 п. 8.8. Статуту ТОВ "Маркол" (в редакції на дату укладення договору міни) передбачено, що учасники користуються пріоритетним правом отримання частки (її частини) пропорційно до їх часткової участі в Статутному капіталі товариства.
Приписами частин 1, 3 ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (в редакції на моменту укладення договору міни) встановлено, що учасник товариства має  переважне право  на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.
Учасник товариства, який має намір продати свою частку (частину частки) третій особі, зобов`язаний письмово повідомити про це інших учасників товариства та поінформувати про ціну та розмір частки, що відчужується, інші умови такого продажу. Якщо жоден з учасників товариства протягом 30 днів з дати отримання повідомлення про намір учасника продати частку (частину частки) не повідомив письмово учасника, який продає частку (частину частки), про намір скористатися своїм переважним правом, вважається, що такий учасник товариства надав свою згоду на 31 день з дати отримання повідомлення, і така частка (частина частки) може бути відчужена третій особі на умовах, які були повідомлені учасникам товариства. 
З матеріалів справи вбачається, що 23.03.2021 ОСОБА_3 надіслала ОСОБА_1 повідомлення від 22.03.2021 про намір відчужити частку в статутному капіталі ТОВ "Маркол" з пропозицією скористатись переважним правом на придбання її частки. Факт направлення такого повідомлення відповідач-3 підтвердив відповіддю на адвокатський запит від 23.02.2023, з якого вбачається, що поштове відправлення Укрпошта Експрес №0318706787232 було надіслано відділенням поштового зв`язку (ВПЗ) Київ 03187 23.03.2021, згідно довідників, адресоване - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ), відправник - ОСОБА_3 , копією фіскального чеку та описом вкладення, оригінали яких оглянуто судом першої інстанції в засіданні 05.07.2023 (а.с. 238-240 т.1).
Проте, ОСОБА_1 протягом 30 днів з дати отримання відповідного повідомлення не скористалася своїм переважним правом на її придбання.
Згідно приписів частини 1 ст.21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. 
09 жовтня 2021 між ОСОБА_3 ( Сторона1 ) та ОСОБА_2 (Сторона 2) укладено договір міни, відповідно до якого Сторона 1 міняє належну їй на праві приватної власності частку в Статутному капіталі ТОВ "Маркол", що становить 50% Статутного капіталу Товариства, дорівнює 500 000,00 грн на належний Стороні 2 на праві приватної власності автомобіль марки VAN TGA 18.440, 1007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 166-167 т.1).
Право власності на вказану частку статутного капіталу, що належить Стороні 1, підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних                    осіб-підприємців та громадських формувань, що сформований 29.10.2021Центром з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Новоград-Волинської районної державної адміністрації (п. 1 договору).
Сторона 2 міняє належний йому на праві приватної власності автомобіль марки VAN TGA 18.440, 1007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 на належну Стороні 1 на праві приватної власності частку в Статутному капіталі ТОВ "Маркол", що становить 50% Статутного капіталу Товариства, дорівнює 500 000,00 грн.
Автомобіль належить Стороні 2 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_10 виданий 27.10.2007 ТСЦ 1844 (п. 2 договору).
В п. 4 договору визначено, що обмін майна здійснюється без грошової доплати.
Договір підписано сторонами та посвідчено приватним нотаріусом                             Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лінкевич Б.А. та зареєстровано в реєстрі за № 1617.
01 листопада 2021 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних           осіб-підприємців та громадських формувань державним реєстратором Центру з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Новоград-Волинської районної державної адміністрації Лопатюк І.П. було внесено запис № 1003071070002000747 про реєстрацію за відповідачем-1 права власності на частку в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ "Маркол". Реєстраційна дія була проведена на підставі подання документів, щодо переходу права власності на частку в статутному капіталі ТОВ "Маркол" від ОСОБА_3 до ОСОБА_2 на підставі акту приймання-передачі частки від 29.10.2021 (а.с. 20 т.1).
За змістом ст. ст.  203,  215,  217 Цивільного кодексу України  оспорювати правочин у суді може одна зі сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який вони мали до вчинення правочину.
Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша законна реалізація заінтересованою особою її прав. Самі по собі дії осіб щодо вчинення правочинів, навіть якщо вони здаються іншим особам неправомірними, не можуть бути оспорені в суді, допоки ці особи не доведуть, що такі дії порушують їх права. Якщо особа звертається з позовом задля інших цілей, ніж захист порушеного права чи інтересу, зокрема для встановлення преюдиційних обставин або з метою ухилення від виконання зобов`язань, то у задоволенні позову може бути відмовлено.
Тлумачення статей  15,  16 Цивільного кодексу України  свідчить, що недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим. Вказаний правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 27.01.2020 у справі №761/26815/17.
У справі, що розглядається, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 уклали договір міни (а.с. 166-167 т.1).
Статтею 715 ЦК України  встановлено, що за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов`язується передати другій стороні у власність один товар в обмін на інший товар. Кожна із сторін договору міни є продавцем того товару, який він передає в обмін, і покупцем товару, який він одержує взамін. Договором може бути встановлена доплата за товар більшої вартості, що обмінюється на товар меншої вартості. Право власності на обмінювані товари переходить до сторін одночасно після виконання зобов`язань щодо передання майна обома сторонами, якщо інше не встановлено договором або законом. Договором може бути встановлений обмін майна на роботи (послуги). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору міни.
До договору міни застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, договір контрактації або інші договори, елементи яких містяться в договорі міни, якщо це не суперечить суті зобов`язання (ст. 716 ЦК України).
Договір міни передбачає збалансований за вартістю обмін товарами, тобто такими, що є пропорційними за своїм грошовим вираженням чи еквівалентом (ціною). Якщо вартість обмінюваних товарів не є рівною, тобто один товар більшої вартості, а другий - меншої, то різниця може бути компенсована доплатою - відповідним грошовим еквівалентом цієї різниці.
Відступлення учасником товариства з обмеженою відповідальністю частки у статутному капіталі товариства є відчуженням частки. Таке відчуження потребує волевиявлення особи, яка відчужує частку, й особи, яка приймає частку у власність. Відступлення (відчуження) частки не є самостійним непоіменованим видом договору, оскільки відбувається шляхом укладання договору купівлі-продажу, міни, дарування тощо.
Господарські договори укладаються за правилами, встановленими  ЦК України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7  ст. 179 ГК України).
Стаття 626 ЦК України  встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1  ст. 627 ЦК України  встановлено, що відповідно до  ст. 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Згідно з ч. 1  ст. 202 ЦК України  правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до  ст. 204 ЦК України  правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1  ст. 638 ЦК України).
Статтею 203 ЦК України  встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:
- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;
- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;
- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;
- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;
- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;
- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 та 6  ст. 203 цього кодексу  (ст. 215 ЦК України).
Таким чином, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.
Колегія суддів встановлено, що договір міни від 29.10.2021 укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не суперечить вимогам, які встановлені ч. ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України.
Отже, враховуючи те, що ОСОБА_3 дотрималась положень визначених абз.2 п.8.8 Статуту ТОВ "Маркол" затвердженого зборами засновників №1 від 12.04.2012 та приписів частин 1, 3 ст. 20, частини 1 ст.21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо письмового повідомлення інших учасників товариства, зокрема                    ОСОБА_1 про намір відчужити частку в статутному капіталі товариства, а ОСОБА_1 не скористалась своїм переважним правом на її придбання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про визнання недійсним договору міни від 29.10.2021 у зв`язку з порушення корпоративних прав ОСОБА_1 щодо переважного права на придбання частки іншого учасника товариства у статутному капіталі ТОВ "Маркол" є необґрунтованою та не підлягає задоволенню. 

Щодо вимоги про визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603) від 29.10.2021, за яким ОСОБА_3 передала, а ОСОБА_2 прийняв 50% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с.Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603) та скасування в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград - Волинський район, с.Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603), номер запису 1003071070002000747 від 01.11.2021, вчинену державним реєстратором Центру з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Новоград-Волинської районної державної адміністрації Лопатюк І.П., колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 11 Цивільного кодексу України  передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 11.08.2022 у справі №916/546/21 зазначила, що залежно від встановлених судами обставин конкретної справи, документ, який сторони справи іменують як "акт приймання-передачі", може як підтверджувати певні факти та бути документом первинного бухгалтерського обліку, так і мати ознаки правочину, тобто бути спрямованим на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Встановлення правової природи акта приймання-передачі - це питання дослідження як змісту такого акта приймання-передачі, так і інших доказів, наявних у матеріалах справи. Таким чином, суд досліджує акт в кожному конкретному випадку та надає йому оцінку в залежності від того, чи підтверджує він волевиявлення сторін, а також чи має він юридичні наслідки, в залежності від чого суд робить висновок щодо того, чи є акт правочином та щодо ефективного способу захисту.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до обставин даної справи акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" від 29.10.2021 не є самостійним непоіменованим видом договору, оскільки зазначений акт укладений на виконання договору міни від 29.10.2021 укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно до якого ОСОБА_3 обміняла належну їй на праві приватної власності частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" (юридична адреса: місто Новоград-Волинський, Житомирська область, вулиця Герцена, буд.26, код ЄДРПОУ юридичної особи : 32183603), що становить 50% статутного капіталу Товариства, дорівнює 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень                    00 копійок на належний на праві приватної власності ОСОБА_2 автомобіль марки MAN TGA 18.440, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Відповідно до пункту 12 частини першої  статті 20 ГПК України  господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" від 29.10.2021 та скасування в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційної дії про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ "Маркол", номер запису 1003071070002000747 проведеної 01.11.2021 на його виконання, є похідними вимогами від позовної вимоги про визнання недійсним договору міни від 29.10.2021, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з дотриманням норм цивільного законодавства, а тому задоволенню не підлягає. Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 18.07.2023 у справі №910/9159/21. 

Щодо посилання позивача на порушення ОСОБА_3  положення ч. 2  ст. 24 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"  про те, що учасник товариства,  частка якого  у  статутному капіталі товариства становить 50 або більше відсотків може вийти  з  товариства  за  згодою інших учасників  колегія суддів вважає, що дана норма закону не стосується правовідносин у даному спорі, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 вважає, що згода на вихід ОСОБА_3 зі складу учасників  ТОВ "Маркол", яка володіла часткою у статутному капіталі 50 % мала бути оформлена тільки у формі рішення загальних зборів учасників товариства. При цьому загальні збори з цього приводу не відбувались.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 відчужила свою частку у статутному капіталі  ТОВ "Маркол"  шляхом укладення договору міни від 29.10.2021. Водночас, колегія суддів відзначає, що  відчуження частки  не є виходом зі складу учасників.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що статус учасника товариства з обмеженою відповідальністю пов`язаний з набуттям особою певних корпоративних прав, які у свою чергу, супроводжуються обов`язками як перед самим товариством, так і перед іншими його учасниками. Саме тому  відчуження частки  у статутному капіталі товариства або вихід учасника з товариства зачіпають як корпоративні, так і майнові права учасників.
Вихід учасника з ТОВ - це безумовне та добровільне волевиявлення учасника, направлене на припинення його корпоративних правовідносин з господарським товариством. (Аналогічна права позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №915/394/18).
Відчуження частки  - це передача корпоративних прав та обов`язків іншим учасникам або третім особам, що здійснюється шляхом укладення відповідного договору.  Відчуження частки  в статутному капіталі товариства за своєю метою має припинити право власності на цю частку, щоб певна інша особа набула право на цю частку (п. 41  постанови від 01.10.2019 у справі №909/1294/15 Велика Палата Верховного Суду).
Відчуження частки у статутному капіталі відбувається на підставі договору                        купівлі-продажу, міни або дарування тощо (п. 45  постанови від 01.10.2019 у справі №909/1294/15 Велика Палата Верховного Суду).
Вихід учасника з товариства - це безумовне та добровільне волевиявлення учасника направлене на припинення його корпоративних правовідносин з господарським товариством. Таке волевиявлення учасника фіксується в письмовій формі - заяві про вихід, яка адресується товариству. На відміну від виходу, відчуження учасником своєї частки - це розпорядження ним своїм майном (майновими правами). Внаслідок такого відчуження учасник втрачає свої майнові права, натомість, інша особа (покупець за договором) такі права набуває. (Аналогічна правова позиція викладена у  постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26.01.2022 у справі №910/21221/20).
Отже, в даному випадку відбулося саме  відчуження частки ОСОБА_3 у  ТОВ "Маркол"  іншій особі -  ОСОБА_2   на підставі договору міни, а не вихід                 ОСОБА_3 з вказаного товариства, як про це зазначає позивач.

Твердження позивача, що для набуття статусу учасника ТОВ "Маркол" ОСОБА_2 повинен був звернутися до ТОВ "Маркол" з метою скликання загальних зборів товариства для вирішення питання прийняття його до складу учасників ТОВ "Маркол", колегія суддів вважає безпідставним враховуючи наступне.
Відступлення частки у статутному капіталі є правовим механізмом, за яким відбувається її відчуження на підставі договору купівлі-продажу, міни, дарування або іншого зобов`язального договору. Наслідком відчуження частки є набуття іншою стороною договору права на частку.
Вчинення правочину з відчуження частки не має наслідком автоматичний перехід корпоративних прав від первісного власника до набувача. Договором може бути передбачено, що право власності на частку переходить до набувача з моменту підписання договору, однак для переходу володіння часткою є необхідним волевиявлення обох сторін щодо цього. Передання частки від учасника набувачу може бути, зокрема, кінцевим етапом виконання договору (наприклад, після сплати покупної ціни), що можливо значно пізніше від укладення зобов`язального договору. Відтак акт приймання-передачі частки є документом, що відображає волевиявлення сторін щодо передання володіння від учасника товариства до набувача частки. Для передання частки у статутному капіталі товариства приписами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №755-ІV передбачено нотаріальне засвідчення справжності підписів сторін на акті              приймання-передачі частки.
За законодавством, яке діяло до набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", дії учасника та особи, якій передається частка у статутному капіталі товариства, полягали в доведенні ними до відома товариства їх волевиявлення про передання частки. Таке волевиявлення могло міститися, зокрема в заяві учасника товариства та особи, якій передається частка (набувача), або могло бути доведено до відома товариства іншим чином.
Внаслідок доведення до відома товариства волевиявлення учасника товариства та набувача про передання частки відбувалася зміна у складі учасників. На підставі такого волевиявлення товариство в особі загальних зборів було зобов`язано прийняти рішення про внесення змін до статуту товариства та здійснити державну реєстрацію таких змін і зміни складу учасників. Загальні збори мали прийняти рішення про внесення змін до статуту за участі набувача частки, а не за участі колишнього учасника, який передав частку набувачу. При цьому загальні збори не повинні були приймати рішення про виключення учасника зі складу учасників, про вступ або надання згоди на вступ набувача до складу учасників, про прийняття набувача до складу учасників товариства тощо.
Подальша державна реєстрація зміни складу учасників товариства та відображення нового складу учасників в ЄДРЮОФОПГФ має значення для третіх осіб, оскільки статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" установлено спростовану презумпцію відомостей, внесених до ЄДРЮОФОПГФ. Такий висновок викладений, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від                     20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 (провадження №11-576апп18), від                                      06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 (провадження №11-1272апп18), від                                     19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17 (провадження №11-290апп19), від                                         17 червня 2020 року у справі №826/10249/18 (провадження №11-771апп19). 
Правовідносини щодо відчуження частки у даній справі виникли після набрання чинності 17.06.2018 Закону України  "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" в редакції від 06.10.2021 на момент укладення договору міни від 29.10.2021 та на його виконання акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Маркол» від 29.10.2021.
За законодавством, яке діє після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", більше не вимагається вказувати у статуті товариства склад учасників та розмір належних їм часток. Відповідно зміна учасників не потребує ні внесення змін до статуту, ні проведення загальних зборів учасників для внесення таких змін. 
Аналогічна правова позиція викладена у  постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.06.2022 у справі №910/9422/21.
Відповідно до ч. 5  ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"  для державної реєстрації змін до відомостей про розмір статутного капіталу, розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю подаються такі документи: заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі; документ про сплату адміністративного збору; акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю. Справжність підписів на такому акті засвідчується нотаріально. У випадку, якщо відповідно до статуту товариства вимагається згода інших учасників на вихід з товариства, подається така згода, справжність підписів на якій засвідчується нотаріально.
З моменту державної реєстрації частки у статутному капіталі товариства за набувачем до нього переходить володіння часткою, набувач набуває статусу учасника товариства, що надає йому можливість реалізовувати права з частки, оскільки відповідно до ч.1  ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Тобто відомості Єдиного державного реєстру виконують функцію оголошення прав на частку невизначеному колу третіх осіб. З цього ж моменту до набувача частки у статутному капіталі товариства переходить право власності на частку за договором, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відтак момент набуття права на частку у статутному капіталі (права власності) та момент набуття права з частки (права участі в господарському товаристві) різняться та можуть не збігатися у часі. Укладення правочину з відчуження частки у статутному капіталі є правовою підставою набуття права на частку (права власності на частку), а тому момент набуття права на частку може визначатися умовами такого правочину. Разом з тим, моментом переходу корпоративних прав з частки у статутному капіталі, яка була передана іншій особі є юридичний факт реєстрації в державному реєстрі зміни складу учасників за актом приймання-передачі, наданим однією із сторін. 
Аналогічний висновок викладений в  постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 у справі №906/1336/19.
З матеріалів справи вбачається, що 01 листопада  2021 року до ЄДРЮОФОПГФ державним реєстратором Центру з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Новоград-Волинської районної державної адміністрації Лопатюк І.П. внесено запис №1003071070002000747 про реєстрацію за відповідачем-1 права власності на частку в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ "Маркол". Реєстраційна дія була проведена на підставі поданого акту приймання-передачі частки від 29.10.2021, щодо переходу права власності на частку в статутному капіталі ТОВ "Маркол" від ОСОБА_3 до ОСОБА_2                                     (а.с. 30 зворотня сторінка т.1).
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що з дня державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу 01.11.2021 (реєстраційна дія про зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград - Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603), номер запису 1003071070002000747 від 01.11.2021), що містяться в ЄДРЮОФОПГФ, склад учасників  ТОВ "Маркол"  змінився, тобто ОСОБА_3 втратила статус учасника товариства, оскільки такий статус набув  ОСОБА_2 , що відповідає вимогам ст. 21 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та ч.5 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Щодо вимоги про визнання недійсним рішення №13062022 Загальних зборів учасників ТОВ "Маркол" від 13.06.2022, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до пункту 1 частини першої  статті 5 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", учасники товариства, зокрема, мають право брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства.
Згідно з частинами першою та другою  статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", загальні збори учасників є вищим органом товариства. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.
Відповідно до  п.6.3.3 Статуту (в редакції діючий на момент проведення загальних зборів)  учасники особисто або через своїх представників мають право брати участь в управлінні Товариством в порядку, визначеному Статутом. 
Таким чином, право брати участь в управлінні товариством може бути реалізовано учасником товариства при прийнятті участі у загальних зборах товариства, на яких вирішують ті чи інші питання діяльності товариства.
Згідно вимоги від 10.05.2022 року про проведення загальних зборів учасників, як була  скерована ОСОБА_2 директору ТОВ "Маркол" Пасічнику М.Є. вбачається, що   ОСОБА_2  вимагав скликати загальні збори учасників ТОВ "Маркол" з наступним порядком денним: 1) Про зміну місцезнаходження товариства; 2) Про збільшення статутного капіталу товариства; 3) Про затвердження нової редакції Статуту товариства та його державну реєстрацію. Також просив про скликання загальних зборів повідомити учасників товариства відповідно до вимог ст.32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" шляхом надсилання поштового відправлення з описом вкладення не менше чим за 30 днів до дати проведення загальних зборів учасників (а.с. 168 т.1).
Статтею 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" встановлено, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників. Виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства.
Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.
Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний.
10 травня 2023 року на адресу позивача направлено повідомлення про проведення загальних зборів,  яким повідомлено, що відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркол" (код ЄДРПОУ 32183603), місцезнаходження якого: Житомирська область,                  м.Новоград-Волинський, вул. Герцена, 26, на вимогу учасника товариства - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_11 ), який володіє часткою в розмірі 50% статутного капіталу товариства, повідомляє про проведення загальних зборів учасників (а.с.169 т.1). Також повідомлено, що загальні збори учасників ТОВ "Маркол" відбудуться о 10:00 год. 13.06.2022 в кабінеті директора ТОВ "Маркол" за адресою : Житомирська область, місто Новоград-Волинський, вул. Герцена, 26.
Порядок денний загальних зборів учасників :
1. Про зміну місцезнаходження товариства.
2. Про збільшення статутного капіталу товариства.
3. Про затвердження нової редакції Статуту товариства та його державну реєстрацію.
На підтвердження направлення даного повідомлення суду подано поштову накладну №1170700915391 та опис вкладення (а.с.170-171 т.1).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі №923/876/16   зазначила, що своєчасне і належне повідомлення учасника товариства про скликання загальних зборів є важливим для формування волі при прийнятті рішень загальними зборами, аби кожен з учасників міг належним чином підготуватися і сформувати своє бачення щодо питань, які розглядаються на зборах, та повноцінно взяти участь у їх обговоренні. Для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника товариства та з`ясувати дотримання порядку скликання загальних зборів, зокрема щодо належного повідомлення позивача про такі збори, а також щодо відповідності питань порядку денного зборів питанням порядку денного, які перелічені в отриманому учасником запрошенні на загальні збори учасників товариства.
Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 у справі №915/99/19  зазначив, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах.
Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому законом та статутом порядку також порушує його права, зокрема право на участь у загальних зборах товариства та, відповідно, на участь в управлінні товариством, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними. Особа, яка скликає загальні збори учасників Товариства, повинна вжити всіх розумних заходів для належного повідомлення учасників товариства про проведення цих зборів. При цьому повідомлення про їх проведення не може бути формальним. Відомості про дату, час, місце проведення та порядок денний загальних зборів є обов`язковими для їх зазначення у повідомленні про загальні збори учасників. При цьому інформація, що міститься в повідомленні, має бути зрозумілою, відповідати принципу достовірності і повноти (статті 2 Закону України "Про інформацію"). Відомості у повідомленні мають бути конкретними, докладними, вичерпними та точними для надання можливості особі, яка отримує ці відомості, зрозуміти їх правильно та однозначно. Адже необізнаність учасника товариства про скликання зборів, про конкретні дату, час, місце проведення загальних зборів учасників товариства та про порядок денний зборів або неоднозначність відомостей у повідомленні може перешкодити учаснику товариства реалізувати його права на участь в управлінні товариством шляхом участі у відповідних загальних зборах, голосування з питань порядку денного, підписання протоколу загальних зборів.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що директором ТОВ "Маркол" дотримано вимоги статей 31, 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" про скликання загальних зборів та  процедуру повідомлення учасника товариства ОСОБА_1 про заплановані збори на 13.06.2021, а відтак жодним чином не було порушено право позивача взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах.
13 червня 2022 року відбулись Загальні збори учасників ТОВ "Маркол". У рішенні зазначено, що на зборах присутній Чепура І.В. , який діє на підставі довіреності виданої ОСОБА_2 , якому належить частка в розмірі 50%. Відсутні учасники: ОСОБА_1 , якій належить частка в розмірі 10% статутного капіталу та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та кому належить частка в розмірі 40% статутного капіталу. У рішенні вказано, загальні збори учасників є правомочними, по скільки присутні учасники, які володіють 83.33% часток в статутному капіталі товариства.
Визначений порядок денний зборів:
1. Про зміну місцезнаходження товариства. 
2. Про збільшення статутного капіталу товариства. 
3. Про затвердження нової редакції Статуту товариства та йото державну реєстрацію. 
Рішення прийняті на загальних зборах учасників 
1. Змінити місцезнаходження ТОВ "Маркол" з вул. Герцена, 26 міста Новоград-Волинський Житомирської області на вул. Промислова, 13 с. Наталівка Новоград-Волинського району Житомирської області; 
2. Збільшити статутний капітал ТОВ "Маркол" на 10 000 000,00 грн. за рахунок внеску учасника ОСОБА_2 для погашення заборгованості товариства перед бюджетом та державними фондами; 
3. Затвердити статутний капітал ТОВ "Маркол" в розмірі 11 000 000,00 грн.; 
4. Розподілити частки учасників наступним чином :
- ОСОБА_2 , якому належить 10 500 000,00 грн., що складає 95,45% статутного капіталу;
- ОСОБА_4 , якому належить частка в розмірі 400 000,00 грн., що складає 3,6% статутного капіталу;
- ОСОБА_1 , якій належить частка в розмірі 100 000,00 грн., що складає 0,9% статутного капіталу; 
5. Затвердити нову редакцію статуту ТОВ "Маркол"
6.  Уповноважити Чепуру Ігоря Володимировича підписати одноособово нову редакцію статуту ТОВ "Маркол" та провести державну реєстрацію змін в Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських  формувань.
Згідно п.10.1. Статуту (в редакції діючий на момент проведення загальних зборів) вищим органом Товариства є Загальні Збори (надалі - Збори). Збори складаються із Учасників, або призначених ними Представників.
Відповідно до ч. 1  ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.
Згідно приписів ч.2 ст. 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та  додатковою відповідальністю" до компетенції загальних зборів учасників належать:
1) визначення основних напрямів діяльності товариства;
2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту;
3) зміна розміру статутного капіталу товариства;
4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника;
5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом;
6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства;
7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства;
8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства;
9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності;
10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника;
11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період;
12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів;
13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства;
14)  прийняття інших рішень, віднесених законом до компетенції загальних зборів учасників.
Відповідно до п.п.10.9-10.9.10 Статуту (в редакції діючий на момент проведення загальних зборів) до компетенції Зборів належать питання: внесення змін до Статуту; визначення основних напрямків діяльності Товариства, затвердження його планів та звітів про його діяльність; виключення Учасника; обрання та дострокове відкликання директора та членів Ревізійної комісії, затвердження її звітів та висновків: визначення розмірів, порядку і строків внесення Учасниками додаткових внесків, а також виплати Учасникам доходів на внески; розподіл прибутку, визначення порядку покриття збитків, визначення режим\ створення та використання фондів Товариства: про передачу часток (їх частин) Учасника іншим Учасникам чи третім особам, набуття Товариством частки Учасника; прийняття рішення про припинення діяльності Товариства, визначення складу ліквідаційної комісії, призначення та відклик її членів та затвердження заключного звіту ліквідаційного балансу; затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів Товариства, визначення організаційної структури Товариства; визначення умов оплати праці посадових осіб Товариства.
Згідно ч.1 ст.31 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, а також: з ініціативи виконавчого органу товариства; на вимогу наглядової ради товариства; на вимогу учасника або учасників товариства, які на день подання вимоги в сукупності володіють 10 або більше відсотками статутного капіталу товариства.
Пунктами 10.8.-10.8.4. Статуту (в редакції діючий на момент проведення загальних зборів) врегулювано питання скликання Загальних зборів та наведено такі положення:
10.8. Збори можуть бути звичайними і позачерговими. 
10.8.1. Звичайні Збори скликаються не рідше двох разів на рік для розгляду та затвердження річного звіту і балансу Товариства, визначення основних напрямків діяльності, розподілу прибутку та інших, питань, що віднесені до компетенції Зборів. 
10.8.2. Якщо присутні на Зборах в сукупності складають менше 60% голосів, то оголошуються Повторні Збори не пізніше, ніж через 30 днів після Зборів, що не відбулися. 
10.8.3. Позачергові Збори скликаються: 
10.8.3.1. Директором Товариства для вирішення справ, потребуючих негайного розгляду: 
10.8.3.2. за пропозицією Ревізійної комісії; 
10.8.3.3. за пропозицією Учасників, що мають в сукупності більше 20% голосів. 
10.8.4. Позачергові Збори скликаються в строк, не пізніше 20 днів після наданої пропозиції.
Таким чином, оцінивши у сукупності докази наявні у матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку про обізнаність позивача про проведення 13.06.2022 загальних зборів учасників ТОВ "Маркол".
Проте, позивач на загальні збори учасників ТОВ "Маркол" 13.06.2022 не прибула, уповноваженого представника не направила, незважаючи на повідомлення направлене у встановленому порядку. Доказів на спростування отримання ОСОБА_1 вищевказаного повідомлення про проведення загальних зборів позивачем не надано та матеріали справи не містять.
Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що її не повідомлено у встановленому законом порядку про проведення загальних зборів та позбавили можливості взяти участь у загальних зборах учасників ТОВ "Маркол" 13.06.2022, спростовується доказами наявними в матеріалах справи.
Твердження ОСОБА_1 , що рішенням загальних зборів ТОВ "Маркол" від                13.06.2022 року вона була позбавлена переважного права передбаченого ст.18 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" зробити додатковий вклад у межах суми збільшення Статутного капіталу пропорційно до її частки у Статутному капіталі, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки   позивач, будучи повідомленою та обізнаною про проведення загальних зборів 13.06.2022 та їх порядок денний, не виявила бажання  взяти участь в цих зборах. 
Статтею 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", законодавцем встановлено порядок прийняття рішень загальними зборами учасників Товариства.
Згідно з ч. 2 ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та  додатковою відповідальністю" рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої  статті 30 цього Закону, в тому числі щодо зміни розміру статутного капіталу товариства приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Частиною 3 ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та  додатковою відповідальністю" рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань (ч. 4  ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").
Згідно з ч. 5  ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", зазначено, що Статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього  Закону  приймаються одностайно.
Пунктом 10.6 Статуту (в редакції діючий на момент проведення загальних зборів) встановлено, що в голосуванні приймають участь тільки Учасники (їх представники). Рішення Зборів приймаються простою більшістю голосів присутніх Учасників. Кількість голосів кожного із Учасників визначається у відповідності з розміром часткової участі в Статутному капіталі Товариства за принципом: одна частка - один голос. 
Згідно п.10.8.2 Статуту (в редакції діючий на момент проведення загальних зборів) якщо присутні на Зборах в сукупності складають менше 60% голосів, то оголошуються Повторні Збори не пізніше, ніж через 30 днів після Зборів, що не відбулися.
Разом з тим, пунктом 3  Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"  встановлено, що протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом. Цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.
Отже, пункт 3 глави  Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"  встановлює річний строк, протягом якого застосовуються положення статуту товариства, навіть якщо вони не відповідають вказаному Закону, за умови, що вони відповідають законодавству станом на день набрання чинності  Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
Після закінчення зазначеного річного строку такий пріоритет статуту над  Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"  автоматично припиняється і положення статутів, які не відповідають вказаному Закону, не застосовуються, натомість застосовуються норми  Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"  (аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у п.5.2.5 постанови від 11.09.2019 у справі №922/3010/18, у постанові від 10.06.2020 у справі №922/2200/19).
Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" набрав чинності 17.06.2018, то відповідні зміни до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркол" повинні бути внесені до 17.06.2019.
Оскільки через рік після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" ТОВ "Маркол" не внесло відповідні зміни до Статуту, положення Статуту Товариства, які не відповідають цьому Закону, не застосовуються, натомість учасники Товариства з 17.06.2019 повинні керуватися нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".
Таким чином, на відміну від п. 10.8.2. Статуту ТОВ "Маркол", на який посилається позивач в своїх позовних вимогах, Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" яким визначається правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників, не передбачає вимог щодо встановлення кворуму зборів учасників товариства - найменшої кількості учасників зборів, необхідної для визнання таких зборів правомочними приймати рішення з питань порядку денного, а встановлює кількість голосів, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників (стаття 34 Закону).
Відповідно до ч.4 статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", рішення загальних зборів учасників з усіх інших питань приймаються більшістю голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.
Отже,  Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"  встановлює кількість голосів, необхідних для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників і такий законодавчий підхід (виключення поняття кворуму) наділяє більшими гарантіями реалізації корпоративних прав учасників в управлінні товариством та прийняття ними рішень.
Колегія суддів зазначає, що загальні збори ТОВ можуть складатися виключно з учасників, тобто із живих людей, чи їх представників. Склад учасників зазначається у статуті. При цьому загальна кількість голосів усіх таких учасників приймається за 100 %.
У разі смерті фізична особа - учасник товариства  перестає бути  його  учасником  і  втрачає здатність до участі  в управлінні ним (у тому числі не може брати участь у загальних зборах особисто чи через представника). Померлий учасник не має голосу в управлінні товариством, і зібрати загальні збори за його участі неможливо. У разі смерті одного з учасників ТОВ загальні збори складаються з інших живих учасників. При цьому 100 % голосів складають голоси всіх живих учасників, хоча за статутом їхні голоси номінально становлять менше 100 %.
З матеріалів справи вбачається, що учасник ТОВ "Маркол" - ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03.08.2020 року серія НОМЕР_12 (а.с. 172 т.1). Відомостей, що спадкоємці ОСОБА_4 до дня проведення загальних зборів учасників, 13.06.2022 року оформили свідоцтво про право на спадщину на частку в статутному капіталі ТОВ "Маркол" матеріали справи не містять і тому при прийнятті рішень його частка не мала бути врахована.
Колегія суддів відзначає, що до вирішення питання про вступ (прийняття) спадкоємців (правонаступників) померлого (ліквідованого) учасника правомочність загальних зборів учасників визначається без урахування частки в статутному капіталі, яка належала померлому (ліквідованому) учаснику. 
Частка учасників товариства ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без врахування частки померлого учасника ОСОБА_4 становить 50% + 10% = 60% голосів в сукупності становлять 100% голосів. Отже, на загальних зборах учасників, 13.06.2022 року, частка учасників ТОВ "Маркол" у співвідношенні становила: ОСОБА_2 - 50% : 60% =               83,33 відсотків голосів; ОСОБА_1 - 10% : 60 % = 16,67 відсотків голосів.
Такими чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про визнання недійсним рішень загальних зборів №13062022 від 13.06.2022 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки на загальних зборах 13.06.2022 брав учать учасник ТОВ "Маркол", якій має для голосування на зборах у сукупності 83,33% голосів від загальної кількості учасників товариства ОСОБА_2 в особі його уповноваженого представника Чепури І.В., що узгоджується з приписами ст.34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". 
Поряд з цим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні похідної вимоги про скасування в Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань реєстраційну дію про зміну інформації для здійснення зв`язку з юридичною особою; зміну місцезнаходження юридичної особи; зміну найменування юридичної особи (повного та/або скороченого); зміну розміру статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) юридичної особи; зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) ТОВ "Маркол" (код ЄДРПОУ 32183603) ; зміну до установчих документів, які не пов`язані з внесенням змін до відомостей про ТОВ "Маркол", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, номер запису 1003071070003000747 від 15.06.2022 року, вчинену державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Ружицьким О.Д. 
Твердження позивача про те, що рішення про розподіл часток учасників прийняте на загальних зборах 13.06.2022 року  в порушення приписів ч.3 ст.34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" колегія суддів вважає безпідставним враховуючи наступне.
Рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань (ч.3 ст.34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").
Крім цього, згідно з пунктами 4, 5, 9, 10 частини 2  статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю"  до компетенції загальних зборів учасників, серед іншого, належать затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника,  перерозподіл часток між учасниками товариства  у  випадках, передбачених  цим  Законом, створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності, прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника.
Водночас, перерозподіл часток між учасниками товариства,   передбачений у статті 15 вказаного Закону згідно якої, якщо учасник товариства не вніс вклад для погашення заборгованості вартості частки чи її частини, виконавчий орган товариства має скликати загальні збори учасників, які можуть прийняти рішення, зокрема про перерозподіл неоплаченої частки (частини частки) між іншими учасниками товариства без зміни розміру статутного капіталу товариства та сплату такої заборгованості відповідними учасниками.
А відтак, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у даному випадку правових підстав для застосування приписів ч.3 ст. 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки на загальних зборах ТОВ "Маркол" 13.06.2022 року не вирішувалось питання затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника,  перерозподіл часток між учасниками товариства  у  випадках, передбачених  цим  Законом, створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності, прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні вищевказаних позовних вимог як і про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про визначення розміру статутного капіталу та розміру часток учасників у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Маркол" (11742, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Наталівка, вул. Промислова, 13, ідентифікаційний код 32183603).
Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини    у справі "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції    зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити    як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Відповідно до  ст. 276 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга               ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 у справі №906/876/22 без змін.
З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку  ст. 129 ГПК України.    
Керуючись статтями 129, 269,       270,       273, 275,       276,       281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд   
УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 12.07.2023 у справі №906/876/22 без змін.
2. Справу №906/876/22 повернути  Господарському суду Житомирської області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "20" листопада 2023 року.

Головуючий  суддя                                                                      Гудак А.В.

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.