ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2023 р. 	Справа № 520/8763/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Тітов О.М.,  по справі № 520/8763/22
за позовом               ОСОБА_1  
до              Обласного центру по нарахуванню та  здійсненню соціальних виплат                      
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач)  звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити позивачу разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року по справі №520/8763/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат – залишено без задоволення
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 по справі №520/8763/22 за позовом ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що, враховуючи правові висновки, які містяться в рішенні Конституційного Суду України №1-247/2018(3393/18) від 27.02.2020 року розмір разової грошової допомоги до 5 травня підлягає нарахуванню та виплаті органом, уповноваженим здійснювати виплату разової щорічної грошової допомоги до 5 травня у розмірі, визначеному ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року, тобто у розмірі п`яти мінімальних пенсій. Також, не менш важливим аргументом на користь своєї позиції, апелянт вважає той факт, що Закон України № 3551 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має вищу юридичну силу, ніж Постанова №540 «Деякі питання виплати у 2022 році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», керуючись положеннями якої позивачу було нараховано та виплачено Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат лише 1491 грн в якості щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік.
Додатково апелянт посилається на правову позицію, яка викладена в постанові Верховного Суду від. 13.06.2023 року у справі №560/8064/22, яка є зразковою для даної категорії правовідносин. 
Згідно зі статтею 304 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження. Від відповідача до Другого апеляційного адміністративного суду не надходив відзив на апеляційну скаргу.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Враховуючи те, що справа вирішена судом першої інстанції в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, в апеляційній скарзі відповідачем не наведено клопотань про дослідження нових доказів, які мають значення для правильного вирішення справи та апеляційна скарга не містить будь-яких мотивів щодо неможливості адміністративного суду самостійно без участі сторін  встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета судового розгляду цієї справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути вказану справу в порядку письмового провадження. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 308 КАСУ,  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач  має право на пільги, встановлені законодавством України, для ветеранів війни – учасників бойових дій. Відповідним доказом цього слугує копія посвідчення особи учасника бойових дій з серійним номером НОМЕР_1 видана на ім`я ОСОБА_1 , яку позивач додав до своєї позовної заяви.
Позивачем не спростовується та обставина, що 19.09.2022 року Обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат йому була проведена виплата на особистий рахунок «ПриватБанку» разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік у розмірі – 1491,00 грн.
Не погодившись з розміром виплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, позивач звернувся до суду з вказаним позовом для відновлення свого порушеного права.
Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції взяв до уваги загальновідомі обставини значного дефіциту Державного бюджету України, а також той факт, що введений в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року є особливим правовим режимом,  що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Врахувавши, що в умовах воєнного стану законодавець на конституційному рівні допустив можливість обмеження соціальних прав громадян згідно з частиною 2 статті 64 Конституції України, а також абзац третій підпункту 2 пункту 22 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 .
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з абзацом 3 статті 2 Закону № 3551-XII нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.
В статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначається перелік осіб які є ветеранами війни. Це особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. Також до ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни. 
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України від 25.12.1998 року № 367-XIV «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням Рішення Конституційного Суду № 10-рп/2008 від 22.05.2008 року, Рішення Конституційного Суду № 6-рп/2007, Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020), щорічно до 5  травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня 2007 року (набрав чинності 01 січня 2008 року) частину п`яту статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено у такій редакції: "Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України".
Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 № 10-рп/2008, зокрема положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону № 107-VI щодо внесення змін до статті 13 Закону № 3551-ХІІ визнані неконституційними з мотивів того, що внесення до деяких законодавчих актів змін і доповнень та визнання законів такими, що втратили чинність, призвело до фактичного скасування чи звуження змісту і обсягу існуючих прав і свобод людини і громадянина.
Тобто, зміни, внесені підпунктом "б" підпункту 1 пункту 20 розділу II Закону № 107-VI, визнані неконституційними.
Згідно із підпунктом 5 пункту 63 розділу І Закону України від 28 грудня 2014 №79-VIII "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" БК України доповнено пунктом 26, відповідно до якого норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Рішенням від 27.02.2020 № 3-р/2020 Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Отже, на час виникнення спірних правовідносин Рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 № 3-р/2020 відновлено дію статті 12 Закону № 3551-XII у редакції Закону № 367-ХІV, згідно з якою щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірах п`яти мінімальних пенсій за віком.
Разом з тим, додатком до Порядку «Розміри виплати у 2022 році разової грошової допомоги до 5 травня, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», затвердженим Постановою Кабінета Міністрів України №540 визначено, що разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році виплачується в таких розмірах, зокрема:
-          учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1491 гривня;
Підпунктом 2 пункту 2 вищезазначеного Порядку, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 р. № 540 закріплено, що виплата грошової допомоги у 2022 році здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад - особам, які не перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України як особи, яким призначено пенсію (щомісячне довічне грошове утримання), станом на 5 травня 2022 р., шляхом перерахування коштів на спеціальні рахунки військових частин, установ і організацій за місцем їх служби, а особам, які не є військовослужбовцями, поліцейськими, особами начальницького та рядового складу, - на поточні рахунки таких осіб в уповноважених банках.
Отже, на час виплати позивачу у 2022 року щорічної разової грошової допомоги до 5 травня одночасно діяли Закон № 3551-XII і Постанова № 540.
Виходячи із визначених у частині 4 ст.7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги особам з інвалідністю внаслідок війни у 2022 році слід застосовувати не Постанову №540, а Закон №3551-XII, який має вищу юридичну силу та є спеціальним законом у цій сфері відносин, що підтверджується правовим висновком, викладеним Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.06.2023 року (справа № 560/8064/22).
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 13.06.2023 року (справа № 560/8064/22), ключовим є питання можливості Держави Україна в умовах воєнного стану у спосіб внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Урядом рішення, встановлювати (звужувати) обсяг соціального захисту у вигляді окремих соціальних пільг шляхом визначення (зменшення) розміру щорічної разової грошової допомоги до 5 травня ветеранам війни як особливій категорії осіб, які брали участь у захисті Батьківщини, та  деякі з яких продовжують боронити країну в умовах повномасштабної збройної агресії російської федерації проти України, яка наразі триває. 
При цьому, Судова палата звертає увагу на те, що вже у період дії воєнного стану в Україні Конституційний Суд України у правовідносинах щодо соціального захисту сформував та розвинув юридичну позицію, яку не може ігнорувати Верховний Суд, суть якої зводиться до того, що Держава Україна без рівноцінної заміни чи компенсації в односторонньому порядку безвідносно до її фінансових можливостей не може відмовитися від зобов`язання щодо додаткових гарантій соціального захисту осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, а також осіб щодо осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності.
Слід зазначити, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" прямо не передбачено обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина, визначених статтею 46 Конституції України, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом та яка застосовується у поєднанні із ст.17 Конституції України, якою визначаються гарантії соціального захисту для особливої категорії осіб, які захищали та захищають Батьківщину.
Враховуючи викладене, разова грошова допомога до 5 травня у 2022 році повинна виплачуватись учасникам бойових дій у розмірі, визначеному в частині п`ятій статті 12 Закону №3551-XII у редакції Закону №367-XIV. 
Оскільки разову грошову допомогу за 2022 рік виплачено позивачу у меншому розмірі, ніж передбачено частиною п`ятою статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", колегія суддів дійшла висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі.
З урахуванням встановлених по справі обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2022 рік в неповному обсязі та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми допомоги. 
За таких обставин колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови в задоволенні позову.
В ч. 1-4 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. 
Згідно з п. 4 ч. 1 статті 317 КАС України, неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАСУ при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 та прийняття постанови про задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 року по справі № 520/8763/22– скасувати.
Прийняти постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо не нарахування та невиплати позивачу разової грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.
Зобов`язати Обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат нарахувати та виплатити позивачу  разову грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком з урахуванням раніше виплаченої суми.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частиною 5 статтею 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Л.В. Любчич