ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року	Львів	Справа № 300/700/23 пров. № А/857/10961/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді -                                                             Ніколіна В.В.,
суддів -                                                                       Гінди О.М., Гудима Л.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року(суддя -Матуляк Я.П., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2023 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просила:визнати протиправними дії ГУПФУ в Івано-Франківській області та ГУПФУ в Донецькій області щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у розмірі 60% від заробітної плати зазначених у довідках від 20.05.2019 №1796/02 та №1797/02 Косівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та скасувати рішення ГУПФУ в Донецькій області від 19.08.2022 №092250001739 про відмову ОСОБА_1 у частині проведення перерахунку пенсії; зобов`язати ГУПФУ в Івано-Франківській області провести з 21.04.2020 з дня подачі заяви позивача перерахунок та виплату пенсії позивачу відповідно до п. 10, 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», згідно ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 у порядку, визначеному для осіб які мають не менш як 20 років стажу роботи на  посадах, віднесених до категорії посад державних службовців і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі у розмірі 60% від заробітної плати з врахуванням у повному обсязі складових заробітної плати зазначених у довідках виданих Косівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області за №1796/02 від 20.05.2019 та №1797/02 від 20.05.2019 за квітень 2019 р., перед звільненням з роботи позивача які були виплачені йому на займаній посаді заступника начальника Косівського відділу з питань призначення, перерахунку та виплати пенсій, у зв`язку з ліквідацією державного органу і відсутністю даної посади, яку позивач займала. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням від 19.08.2022 за № 092250001739 Відповідач-2 протиправно відмовив в проведенні перерахунку пенсії призначеної згідно Закону України "Про державну службу" на підставі поданих позивачем довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.05.2019 за №1796/02 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 20.05.2019 за №1797/02. Зазначена відмова мотивована тим, що Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 не передбачає проведення перерахунку пенсії. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки є особою, за якою після 01.05.2016 зберігається право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що не згідна з рішенням суду першої інстанції, оскільки предмет спору згідно матеріалів справи є не перерахунок пенсії а перепризначення пенсії державного службовця. Вважає, що нею дотримано вимоги для відповідного перепризначення пенсії, зокрема має не менше 20 років стажу державної служби. Звертає увагу, що після 01.05.2016 зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п. 10, 12 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», та мають передбачені ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII вік і страховий стаж.
Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін..
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 з 16.04.2020 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015№889-VIII.
Зазначена пенсія призначена згідно: довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.04.2020 за №81 за квітень 2020 року на посаді заступника начальника відділу з питань призначення та виплати пенсій; довідки про складові заробітної плати від 13.04.2020 за №83 за березень 2020 року для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби; довідки про складові заробітної плати від 13.04.2020 за №82 за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд (а.с. 26-28).
12.08.2022 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.05.2019 за №1796/02 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 20.05.2019 за №1797/02.
В зв`язку з впровадженням принципу екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій, вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, за результатами розгляду якої прийнято рішення від 19.08.2022 за № 092250001739 (а.с.14).
Згідно вказаного рішення, ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії з тих підстав, що Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 не передбачає проведення перерахунку пенсії.
Вважаючи таку відмову в перерахунку пенсії протиправною, позивач звернулася до суду з відповідним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ).
Стаття 37-1 Закону №3723-ХІІ у редакції, чинній до 01.01.2015, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
01.01.2015 набрав чинності Закон України від 28.12.2014 №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, статтю 37-1 Закону №3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 №865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії» в редакції до 01.12.2015, далі - Постанова №865, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям відповідно до рішень Кабінету Міністрів України (для службовців Національного банку України відповідно до рішень його Правління) після набрання чинності Законом України від 16 січня 2003 р. № 432-IV «Про внесення змін до Закону України «Про державну службу» заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України «Про державну службу», визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;
2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015 №1013 (далі - Постанова №1013) внесені зміни до Постанови №865, які застосовуються з 01.12.2015, а саме, виключено пункт 4 Постанови №865, а пункт 5 викладено в новій редакції наступного змісту: «Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».
Тобто, в редакції Постанови №1013 пункт 5 постанови №865 передбачав форму довідки про заробітну плату, що подається лише для призначення пенсії державним службовцям.
В подальшому, Постанова №865 втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 «Про деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій громадян», в якій також передбачається затвердження лише однієї форми довідки - для призначення пенсії, а не перерахунку пенсії.
Суд звертає увагу на те, що Постановою № 1013 регламентовано лише питання щодо упорядкування структури заробітної плати та її індексації працюючим державним службовцям і не передбачено ані можливості, ані механізму перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати працюючих державних службовців.
Крім того, з 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) у зв`язку з чим положення Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» частково втратили чинність, у тому числі норми статті 37-1.
Натомість, у статті 90 Закону №889-VIII закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Отже, ні Законом №889, ні Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця.
Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення позивача до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідного нормативно-правового акта не прийнято, як і не визначено умов для перерахунку пенсії державним службовцям.
Оскільки законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не було передбачено можливість її перерахунку, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 23.01.2018 р. у справі №745/458/16-а, від 13.02.2018 р. у справі №697/2282/17, від 21.01.2018 р. у справі №638/19513/16-а.

Стосовно покликань апелянта, що вона не згідна з рішенням суду першої інстанції, оскільки предмет спору згідно матеріалів справи є не перерахунок пенсії а перепризначення пенсії державного службовця.
Колегія суддів зазначає, що  разі виникнення необхідності у зміні певних складових пенсії або зміни її виду в цілому, законодавством передбачено лише два механізми - переведення з одного виду пенсії на інший та перерахунок пенсії.
Тобто, в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття "призначення пенсії", яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.
Позивачці вже була призначена пенсія державного службовця, з 16.04.2020, повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889-VIII діючим законодавством не передбачене.
Також, Закон №889-VIII не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій.
У даному конкретному випадку пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII вже була призначена позивачці, а відтак положення пунктів 10 та 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу», на які вона покликається в апеляційній скарзі, до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.
За таких обставин, у спірних правовідносинах звернення позивача за "перепризначенням" пенсії, відповідно до Закону №889-VIII, є безпідставним.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення.
При переведенні з одного виду пенсії на інший в межах одного закону - Закону України «Про державну службу», при розрахунку пенсії державного службовця має застосовуватись той розмір заробітної плати, що застосовувався при первинному призначенні.
Конституційний Суд України у рішенні № 20-рп/2011 від 26.12.2011 зазначив, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що відмова відповідача у здійсненні перерахунку пенсії позивача з урахуванням складових згідно довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 20.05.2019 за №1796/02 та про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 20.05.2019 за №1797/02 є правомірною та такою, що відповідає положенням чинного законодавства, а рішення ГУПФУ в Донецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивача прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2023 року в справі №300/700/23 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	Л. Я. Гудим