Справа №753/10681/21                                                               Головуючий в суді І інстанції - Скуба А.В.
Провадження № 33/824/3835/2023                                            Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
18 жовтня 2023 року                                                                                                  м. Київ
 
Київський апеляційний суд 
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кушнірука В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року, 
 
в с т а н о в и в :
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст. 44? КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
ОСОБА_1 визнано винною в тому, що 24 травня 2021 року, о 10 годині 45 хвилин, забезпечила роботу хостелу за адресою: АДРЕСА_2 , чим порушила пп.15 п.2. Постанову КМУ №1236 від 09.12.2020 року, тобто вчинила правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП.
У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала на те, що місцевий суд дійшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44? КУпАП, з огляду на наступні обставини. Так, апелянтом зазначено про те, що суд першої інстанції не надав матеріалам належної правової оцінки та у винесеній постанові зробив висновок, який не відповідає дійсності, а саме суд не звернув увагу на той факт, що протокол про вчинення адміністративного правопорушення складений не у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, а тому він не може бути належним та допустимим доказом у справі. Крім того, фотознімки,  які долучені до матеріалів справи містять зображення житлового приміщення, яке ОСОБА_1 взагалі не знайоме і не відповідає тому приміщенню, де з апелянтом розмовляв працівник поліції. Разом з тим, апелянт зазначила про те, що Дарницький районний суду м. Києва при розгляді даної справи порушив право ОСОБА_1 на захист, що передбачене ст.268 КУпАП та не повідомив належним чином про дату та час судового розгляду справи ні  в спосіб передбачений ст.277-2 КУпАП чи в будь-який інший спосіб. Також на переконання апелянта, при розгляді справи, суд не звернув уваги на те, що у протоколі не зазначено, в чому саме виражається порушення ОСОБА_1 постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 року. Відтак, просила скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ч.1 ст. 44? КУпАП.
Заслухавши пояснення захисника Кушнірука В.М., який подану апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При розгляді справи слід з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Однак, всупереч вказаним вимогам закону, судом першої інстанції не були в повному обсязі з`ясовані та перевірені всі обставини справи, у зв`язку з чим суд дійшов необґрунтованих висновків про наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Так, згідно диспозиції ч.1 ст. 44-3 КУпАП, відповідальність за даною нормою закону настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Норма ч.1  ст. 44-3 КпАП є бланкетною, тому в протоколі і постанові суду необхідно зазначати конкретні норми закону (статтю і закон), положення Конституції, які були порушені протиправними діями, і визначити, до яких ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КпАП, відносяться такі дії.
Разом з тим, ознаки правопорушення, які зазначено працівником поліції у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідають диспозиції ч.1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки в протоколі не визначено норми якого саме закону чи які саме положення постанови КМУ №1236 від 09 грудня 2020 рокубуло порушено ОСОБА_1 .   
Крім того, у оскаржуваній постанові суд прийшов до висновку про порушення ОСОБА_1  пп.15 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №1236 від 09.12.2020 року, разом з тим, як вбачається з вказаної Постанови в редакції, чинній на час вчинення ОСОБА_1 поставленого їй у вину адміністративного правопорушення, положення  пункту 2 взагалі не містять підпункту 15, а пункт 2 Постанови КМУ не містить положень, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 КУпАП. 
Також слід зазначити, що згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 24.05.2021 року ОСОБА_1  поставлено у вину порушення Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020 року , а саме те, що вона забезпечувала роботу хостелу. 
Разом з тим, визнаючи  ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення суд у постанові не зазначив, на підставі яких належних та допустимих доказів він прийшов до висновку про те, що  ОСОБА_1 дійсно займає відповідну посаду, є працівником хостелу та саме вона забезпечувала його роботу. Крім того, долучені фото таблиці не є належним підтвердженням того, що ОСОБА_1 є дійсно працівником хостелу.
Аналіз вказаних обставин дозволяє дійти висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не містять у собі належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною і обґрунтованою.
З огляду на це, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не надав матеріалам належної правової оцінки та у винесеній постанові зробив висновок, який не відповідає дійсності, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити, а постанову Дарницького районного суду міста Києва від 11 червня 2021 року - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд,
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 11 червня 2021 року щодо ОСОБА_1   скасувати.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.
Постанова  оскарженню не підлягає.

 
            Суддя                                                                                            О.П. Свінціцька