Справа № 297/1488/23

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.12.2023                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення № 33/4806/496/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 21.06.2023. 
Цією постановою: 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, неодружений, непрацюючий, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн без оплатного вилучення транспортного засобу. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027739 від 29.04.2023 та постанови судді від 21.06.2023 вбачається, що 29.04.2023 о 09 год 20 хв в м. Берегові по вул. Сечені, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – мотоциклом марки «Skybike 250-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому, порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, та керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом, повторно протягом року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність постанови від 21.06.2023, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вважає, що судом під час розгляду справи порушено його права, як людини, оскільки суддя Гал Л. Л. на його неодноразові заперечення спеціально називав його фізичною особою, знаючи про його волевиявлення правосуб`єктності, статусу людини, суверенної держави України. Окрім того, суддею в судовому засіданні не було проголошено його заяву про відвід судді Гала Л. Л., яка містилась в матеріалах справи, що на його думку, вплинуло на законність постанови суду. Берегівський районний суд Закарпатської області, як юридична особа, з 14.09.2018 знаходиться в стані припинення своєї діяльності, що унеможливлювало прийняття цим судом будь-якого рішення, зокрема і в його справі. Безпідставними є твердження поліцейських, які склали протокол про адміністративне правопорушення, що він керував транспортним засобом, не маючи такого права та посилаючись на постанову по справі 297/194/23, оскільки рішення в даній справі ним оскаржено до суду апеляційної інстанції, тому не набрало законної сили. В силу даних доводів вважає протокол про адміністративне правопорушення від 29.04.2023 незаконним.

-2-

Будучи належним чином повідомленим про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_3  на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому, враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам, апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
       Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. За змістом вказаної норми закону, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до приписів ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення.

-3-

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ААБ № 027739 від 29.04.2023, вбачається, що 29.04.2023 о 09 год 20 хв в м. Берегові по вул. Сечені, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – мотоциклом марки «Skybike 250-4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому, порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України, та керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом, повторно протягом року.
В матеріалах справи міститься інформація, за якою ОСОБА_1 22.04.2023 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 200874 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1, 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 грн. 
Вищенаведені докази є належними, достовірними та достатніми, у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Всупереч доводів апеляційної скарги, під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено будь-яких даних, які би давали підстави вважати, що працівник патрульної поліції Добруник М. В., який оформляв матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , був упереджений під час складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП та оформленні інших матеріалів справи.
У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість поліцейського у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.
Не встановлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких відомостей про застосування щодо ОСОБА_1 незаконних методів, примусу чи інших дій, які призвели до примусової згоди підписати протокол про адміністративне правопорушення, – на такі дані також не вказується в апеляційній скарзі.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку проте, що поліцейський при виконанні свої посадових обов`язків діяв виключно у межах наданих йому повноважень.
Відповідно до пп. «а» п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Зазначені вимоги перекликаються з положеннями ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII вiд 30.06.1993.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, вчинене повторно протягом року.
На переконання апеляційного суду, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП доведена наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 027739 від 29.04.2023, складеним з дотриманням вимог, передбачених ст. 254-256 КУпАП і засвідчений підписами уповноваженої особи, де також наявна відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень по суті адміністративного правопорушення, а також від підпису й отриманні копії протоколу, про що в ньому наявні відповідні записи; постановою про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 200874 від 22.04.2023, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. 

-4-

Твердження ОСОБА_1 про те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтвердили наявність у його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційним судом оцінюються критично, оскільки такі спростовуються матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги щодо необхідності закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, є необгрунтованими і такі відхиляються, оскільки підстав для визнання вказаних тверджень слушними, апеляційний суд не вбачає.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд відхиляє як такі, що не підтверджені будь-якими доказами й спростовані доказами, які наявні в матеріалах справи. Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд враховує те, що наявний в справі відеозапис, яким хоч і не зафіксовано сам процес керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факт його зупинки працівниками поліції, однак з такого чітко вбачається сама процедура проходження перевірки, в процесі якої встановлено факт як керування ОСОБА_1 транспортним засобом, так і підстави для його зупинки працівниками поліції під час керування мотоциклом. При цьому в ході такої процедури ОСОБА_1 не заперечувалось, що саме він керував транспортним засобом, а після тривалих сперечань з праниками поліції з приводу незаконної зупинки та упередженого до нього ставлення, ОСОБА_1 демонстративно покинув місце події й пішов у невідомому напрямку, залишивши транспортний засіб посеред проїзної частини дороги. 
       Доводи про упередженість судді Гала Л. Л. при розгляді справи щодо ОСОБА_1 також не знайшли свого підтвердження, оскільки вказані обставини були предметом судового розгляду та підстав їх обґрунтованості не встановлено, про що свідчить постанова Берегівського районного суду Закарпатської області від 12.06.2023. 
Твердження ОСОБА_1 про припинення функціонування Берегівського районного суду Закарпатської області, слід визнати безпідставними, оскільки як вбачається з матеріалів справи, інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення мало місце в м. Берегові, яке раніше, до прийняття постанови Верховної Ради України № 807-1Х від 17.07.2020 «Про утворення та ліквідацію районів» належало до Берегівського району Закарпатської області, а відтак справа територіально підсудна Берегівському районному суду Закарпатської області, який, відповідно до пункту 3-1 розділу ХІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів», продовжує здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції. 
Доводи про помилковість твердження поліцейських при складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо відсутності у ОСОБА_1 права керування транспортними засобами з огляду на наявність постанови суду в справі № 297/194/23, яка не набрала законної сили, слід визнати неспроможними, оскільки постановою Закарпатського апеляційного суду від 16.11.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 24.05.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Таким чином, винуватість ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених доказів, які є логічними, послідовними, належними та достатніми і узгоджуються між собою.
Апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги такими, що мають формальний характер та спрямовані на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

-5-

З урахуванням вищенаведеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, і враховуючи характер вчиненого правопорушення, призначив адміністративне стягнення в межах санкції ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 40800 грн без оплатного вилучення транспортного засобу, застосоване відносно ОСОБА_1 , є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень і таким, що відповідає характеру вчиненого правопорушення, меті адміністративного стягнення.
З огляду на вищенаведене, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження та є безпідставними, - без задоволення.
Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялось. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 21.06.2023, щодо нього, - без змін.
Постанова оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя