ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9225/23 Справа № 752/1222/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Челюбєєв Є.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.
сторони справи
позивач – Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 вересня 2023 року, ухваленого суддею Челюбєєвим Є.В. у м.Торецьк Донецької області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні)

ВСТАНОВИВ 

Позивач Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обгрунтування якого зазначив, що 13.07.2021 між АТ "Креді Агріколь Банк" (далі - позивач) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) був укладений кредитний договір №1/4036896, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 149 999 грн. на споживчі цілі, зі сплатою 12 % річних, зі строком повернення 12.07.2027.
У зв`язку із порушенням відповідачем умов кредитного договору, а саме неповернення у строки кредитних коштів, несплата відсотків, 27.01.2022 відповідачу було направлено вимогу про дострокове повернення кредтних коштів, нарахованих відсотків і комісії.
Станом на 30.10.2022 відповідач має заборгованість за кредитним договором, що складає 212 776,50 грн., з яких: за простроченим тілом кредиту 145 656,78 грн., за простроченими відсотками 18 396,00 грн., за простроченою комісією 48 749,74 грн.
Просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 04 вересня 2023 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором №1/4036896 від 13.07.2021 за простроченим тілом кредиту в сумі 145 656,78 грн. (сто сорок п`ять тисяч шістсот п`ятдесят шість грн. 78 коп.), за простроченими відсотками в сумі 18 396,00 грн. (вісімнадцять тисяч триста дев`яносто шість грн. 00 коп.).
В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 437,66 грн. (дві тисячі чотириста тридцять сім грн. 66 коп.).
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк», просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої комісії в розмірі 48 740,74 грн. та ухвалити у цій частині нове судове рішення, яким у повному обсязі задовольнити ці вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги.
При цьому, скаржник вважає хибним висновок суду першої інстанції щодо безпідставності вимог позивача про стягнення нарахованої комісії. Вказує, що суд не врахував того, що сторони підписавши Кредитний договір досягли згоди з усіх істотних умов договору. Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив наявні у справі докази та не надав їм правової оцінки, не застосував висновку Великої палати Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (провадження №14-53цс21), що призвело до порушення норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, що є порушенням судом вимог статей 76,89, 228, 235 ЦПК України.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.2 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менша розміру ста мінімальних заробітних плат.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.07.2021 між АТ "Креді Агріколь Банк" та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1/4036896, за умовами якого банком останньому було надано кредит в сумі 149 999,00 грн. строком на 72 місяці з 13.07.2021 до 13.07.2027 (п.1.1 Договору). Цільове призначення споживчі потреби (п.1.2 Договору). Споживач зобов`язувався сплачувати платежі для погашення заборгованості за цим договором щомісячно в число місяця, визначене графіком платежів по кредиту, а також сплатити винагороду за обслуговування кредитної заборгованості: 12,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості, щомісячно (п.1.1 Договору); комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно у розмірі 2,50% від суми кредиту, (п.1.2 Договору).
Як встановлено судом, позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, видавши в користування відповідачу кредит, що сторонами не оспорюється.
Однак, відповідачем після отримання кредитних коштів не виконано зобов`язань, визначених кредитним договором, а також порушено умови щодо погашення кредиту, сплати процентів й комісії за користування кредитними коштами.
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за кредитним договором №1/4036896 від 13.07.2021 року вбачається, що станом на 30.10.2022 відповідач має заборгованість за кредитним договором, що складає 212 776,50 грн., з яких: за простроченим тілом кредиту 145 656,78 грн., за простроченими відсотками 18 396,00 грн., за простроченою комісією 48 749,74 грн.
Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, про що свідчить наявність заборгованості, доказів на спростування доводів позивача та суми заборгованості відповідач суду не надав, у зв`язку з чим позивач має право на повернення отриманих кредитних коштів за простроченим тілом кредиту в сумі 145 656,78 грн. та процентів за користування кредитом в сумі 18 396,00 грн., які узгоджені сторонами при укладенні кредитного договору.
Відмовляючи позивачу в частині стягнення з відповідача комісії у розмірі 48 749,74 грн., суд першої інстанції виходив з того, що положення пункту 1.2 кредитного договору, яким передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту суперечать положенням частини першої та другої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», а тому таке положення є нікчемним.
Проте, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині відсутності підстав для стягнення комісії та погоджується з доводами сторони позивача, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду оскаржується позивачем в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, тому переглядається судом апеляційної інстанції саме у цій частині.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України  істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За загальним правилом, передбаченим статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково - касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Так, у п.1.4.1 Кредитного договору від 13.07.2021 сторонами погоджено, що за користування кредитом Позичальник сплачує процентну винагороду (проценти) щомісячно, в розмірі 12,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту до моменту погашення заборгованості за Договором.
У п. 1.4.2 Договору сторонами погоджено сплату комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості (надалі комісія), щомісячно в розмірі 2,50% від суми кредиту, зазначеної в п.1.1 Договору (кредит 149 999 грн., відповідно 2,50% складає 3 749,98 грн.).
У п. 1.4.3 Договору визначено, що протягом дії Договору розмір процентів та комісія залишаються незмінним, крім випадків внесення змін до Договору за згодою Сторін в порядку, визначеному п.4.8 Договору.
Відповідно до п.2.3 Договору підписанням Договору Позичальник підтверджує, що він у письмовій формі у повному обсязі отримав від Банку інформацію, визначену Законом України «Про споживче кредитування».
Матеріали справи містять Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в тому числі Графік платежів про кредиту), який також підписаний сторонами 13.07.2021 року (Додаток №1 до Договору), де у колонці 7.2 зазначена щомісячна сума комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 3 749,98 грн. (2,50% від суми кредиту 149 999 грн.).
        Стаття 203 ЦК України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (частина перша цієї статті у редакції, чинній на час укладення кредитного договору).
        Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України).
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя статті 215 ЦК України).
Матеріали справи не містять доказів, зокрема рішення суду, яким встановлено що п. 1.4.3 Договору, яким сторонами погоджена сплата комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості було визнано недійсним, або звернення відповідача до Товариства із заявою про зміну цього пункту Договору, тобто відповідач при укладенні Договору погодився зі всіма його умовами, а відтак, колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати зазначену умову Кредитного договору нікчемною.
За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з доводами позивача про наявність підстав для задоволення позовних вимог і в частині стягнення з відповідача обумовленої у Договорі комісії, у зв`язку з чим, рішення суду у відмовленій судом частині позовних вимог підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача комісії в розмірі 48 749,74 грн.
Згідно ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки судове рішення підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення комісії, у задоволенні, яких суд першої інстанції відмовив, відповідно здійснюється перерозподіл судових витрат.
При зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 191,65 грн. (а.с.5).
Суд першої інстанції частково, задовольнивши позив стягнув з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 437,66 грн. – пропорційно до задоволених позовних вимог, та оскільки з урахуванням задоволення судом апеляційної інстанції позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченою комісією, позовні вимоги задоволені повністю, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції в частині стягнутого судового збору підлягає зміні, а судовий збір збільшенню з 2 437,66 грн. до 3 191,65 грн.
При подачі апеляційної скарги на рішення суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 4 742,48 грн., який у відповідності з положеннями статті 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»  задовольнити.
Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 вересня 2023 року в частині відмовлених позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення про задоволення цих позовних вимог.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за комісією в розмірі 48 749,74 грн. (сорок вісім тисяч сімсот сорок дев`ять гривень 74 копійки).
Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 04 вересня 2023 року в частині стягнутого судом судового збору змінити, збільшивши суму судового збору, стягнутого з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», з 2 437,66 грн. до 3 191,65 грн.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 4 742,48 грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 21 грудня 2023 року.
Головуючий:
Судді: