КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 359/2990/21                                    Головуючий у 1 інстанції: Журавський В.В.
 Провадження № 22-ц/824/14676/2023                  Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
07 листопада 2023 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                           Шебуєвої В.А., 
суддів                                   Крижанівської Г.В., Білич І.М.,
секретар                                        Ткаченко В.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Гангана В`ячеслава Георгійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Меленна Тетяна Костянтинівна, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та про визнання права власності на земельні ділянки,-
 
в с т а н о в и в:
 
У  липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Меленна Т.К., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та про визнання права власності на земельні ділянки. Зазначав, що 17 грудня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,2272 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. В той самий день між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений ще один договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1401 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, яка розташована на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Вказані земельні ділянки фактично не були передані покупцю у власність, оскільки реально укладення договорів купівлі-продажу земельних ділянок здійснювалось між продавцем ОСОБА_5 та ним як покупцем. На підтвердження цього ОСОБА_6 була складена розписка про отримання від нього грошових коштів за продаж земельних ділянок. В період придбання земельних ділянок він вбачав для себе ризики оформлення права власності на нерухоме майно, оскільки відносно нього було відкрито кримінальне провадження. У зв`язку з цим до вирішення кримінальної справи по суті право власності на земельні ділянки було оформлено на ОСОБА_3 , який є його рідним братом. Договори купівлі-продажу земельних ділянок від 17 грудня 2018 року є фіктивними, оскільки були укладені без наміру ОСОБА_3 отримати їх у приватну власність та свідомим наміром сторін договору не виконувати зобов`язання за ними.   ОСОБА_1 просив  визнати договори купівлі-продажу земельних ділянок від 17 грудня 2018 року, укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчені приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстровані в реєстрі за номерами 3901 та 3902, удаваними в частині покупця, визнатии його покупцем за вказаними договорами.   Також позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,2272 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231 та земельну ділянку площею 0,1401 га з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, які розташовуються на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення  суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 .  Посилається  на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.  Вважає, що суд не надав належної оцінки тому, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є рідними братами. У 2017 році прокурором ОСОБА_1 було висунуто обвинувачення за ч.4 статті 368-3 КК України, яка передбачала конфіскацію всього майна у випадку постановления судом обвинувального вироку. Яким судовим рішенням буде завершено відносно ОСОБА_1 кримінальне розслідування сам ОСОБА_1 спрогнозувати не брався, а тому задля забезпечення схоронності від протиправного переслідування його прав власності на майно, він звернувся до свого рідного брата ОСОБА_3 для оформлення прав власності на земельні ділянки на нього. Про такі обставини ОСОБА_1 як свідок повідомляв при розгляді цивільної справи про поділ спільного майна між ОСОБА_7 і ОСОБА_4 в суді першої інстанції. Обставини підписання договору купівлі-продажу земельних ділянок ОСОБА_3 за особистим проханням ОСОБА_8 також підтвердив ОСОБА_2 , який допитаний як свідок  в суді першої інстанції. Про отримання грошових коштів від   ОСОБА_9 , а також мотиви укладання договору купівлі-продажу була складена розписка. Крім того до матеріалів цивільної справи долучена розписка, що учасники підписання договору купівлі-продажу земельних ділянок посвідчують факт фіктивності правочину, який укладений без настання правових наслідків для офіційного набувача майна, тобто підтвердження того, що укладання правочину не відповідало внутрішній волі сторін. ОСОБА_1 як власник  користується  спірними земельними ділянками, оскільки проживає на території садового товариства в межах району с. Вишеньки Бориспільського району Київської області де вони розташовані. Відповідно до відповіді СТ «Факел» спірні земельні ділянки знаходяться в межах садівничого товариства «Факел» де ОСОБА_1 є членом вказаного садівничого товариства та є фактичним користувачем вказаних земельних ділянок. Суд першої інстанції безпідставно вважав встановленим, що земельні ділянки є спільним набутим майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Суд виходив лише з того факту, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 формально існував зареєстрований шлюб. Використання ОСОБА_4 своїх прав на включення спірних земельних ділянок у поділі спільного майна подружжя з її колишнім чоловіком ОСОБА_3 фактично здійснюється на шкоду правам та інтересам істинного власника спільних земельних ділянок ОСОБА_1 та є  зловживанням своїми правами.
В судове засідання  ОСОБА_1 , його представник, ОСОБА_2 ОСОБА_3 , приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Меленна Т.К. не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.
Представник третьої особи ОСОБА_4  просить відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Вислухавши пояснення представника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,    ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є рідними братами.
13 січня 2017 року до ЄРДР відносно  ОСОБА_1 були внесені відомості про кримінальне провадження №1201711000000002 за ч. 4 ст. 368-3 КК України.
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 серпня 2021 року, який залишений без змін ухвалою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2022 року, ОСОБА_1 був визнаний невинуватим та виправданий у пред`явленому обвинуваченні у зв`язку із недоведеністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України (т.1 а.с.174-176, т.2 а.с.95-96).
Судом встановлено, що 17 грудня 2018 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстрований в реєстрі за №3901. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,2272 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1 а.с.22-25).
В той же день ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленною Т.К., зареєстрований в реєстрі за №3902. Відповідно до умов договору ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,1401 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.1 а.с.27-30).
Згідно рішення приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Меленної Т.К. №44657186 та №44655923 від 17 грудня 2018 року право власності на земельну ділянку площею 0,2272 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231, а також на земельну ділянку площею 0,1401 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, які розташовуються на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, було зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується копіями витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17 грудня 2018 року (т.1 а.с.26,31).
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції дійшов висновку обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Меленна Т.К., про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та про визнання права власності на земельні ділянки.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність, тому дії учасників цивільних правовідносин мають їй відповідати.
За змістом ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятись у формі, встановленій законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом недійсним (ч. 2 ст. 234 ЦК України).
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до змісту ст. 234 ЦК України основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину.
Фіктивним може бути визнаний правочин, який вчиняється без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, якщо сторонами не вчинено будь-яких дій на виконання такого правочину. Оскільки фіктивний правочин не має жодних правових наслідків, він може бути визнаний лише в цілому. 
Позивач ОСОБА_1 в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що договори купівлі-продажу земельних ділянок від 17 грудня 2018 року укладені між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без наміру створення правових наслідків, саме він є покупцем за договорами купівлі-продажу, оскільки передавав кошти за договором та саме йому були передані земельні ділянки у володіння. 
Тобто, сам позивач і відповідачі, підтвердили, що укладення договорів мало на меті настання правових наслідків, оскільки земельні ділянки вибули з власності ОСОБА_2 ,  ОСОБА_2 отримав грошові кошти від продажу земельні ділянки, а право власності на земельні ділянки було зареєстроване за  ОСОБА_3 .
Проте, ОСОБА_1 наполягав на тому, що при укладенні договорів був підмінений покупець через те, що на час їх укладення відносно нього здійснювалося кримінальне провадження і він вважав ризиковим оформлення права власності на земельні ділянки на нього.
Зазначені обставини виключають можливість визначення оспорюваних договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 17 грудня 2018 року, укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як фіктивних.
Визнання недійсним договору купівлі-продажу, який має ознаки фіктивного, не може тягнути за собою визнання позивача, який не є стороною такого правочину, покупцем за таким договором та визнання  за ним права власності на майно, що є предметом такого договору.
Як вбачається з матеріалів справи, договори купівлі-продажу земельних ділянок від 17 грудня 2018 року, укладені між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за згоди дружини  покупця ОСОБА_3 - ОСОБА_10 .
Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 серпня 2022 року, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 01 березня 2023 року  в порядку поділу спільного майна подружжя за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину земельноїділянкиплощею 0,2272 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4231, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, а також на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1401 га, з кадастровим номером 3220881300:04:001:4234, з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташовується на території Вишеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області (т.2 а.с.45-50,87-92).
Визнання відповідачами ОСОБА_2 і ОСОБА_3 позовних вимог ОСОБА_1 не  є  достатньою підставою для задоволення позовних вимог.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції  без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу адвоката Гангана В`ячеслава Георгійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2023 року без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено 08 листопада 2023 року. 

Суддя-доповідач                                                    Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                            Крижанівська Г.В.
 
                                                                                 Білич І.М.