Справа № 127/14199/23
Провадження № 22-ц/801/2444/2023
Категорія: 10
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року	Справа № 127/14199/23	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Рибчинського В. П., Копаничук С. Г., 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на рухоме майно,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2023 року, ухвалене у складі судді Романюк Л. Ф. у залі суду, 

встановив:

Короткий зміст вимог 
У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на рухоме майно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2023 року у цивільній справі № 152/102/22, яке набуло чинності 25 лютого 2023 року, у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу недійсним та визнання права власності на 1/2 частку у майні відмовлено повністю. 
Вказаним рішенням встановлено наступні факти:
- ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 25 серпня 1991 року по 30 липня 2018 року перебували в зареєстрованому шлюбі; 
-автомобіль марки Opel Vivaro, 2007 року випуску був спільним майном подружжя, оскільки придбаний під час шлюбу; 
-10 травня 2019 року відповідач без згоди позивачки відчужив вказаний автомобіль за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2019/1454368 ОСОБА_3 , а кошти використав на власний розсуд.
Вартість автомобіля марки Opel Vivaro, 2007 року випуску станом на 06 травня 2023 року, який був предметом договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2019/1454368 від 10 травня 2019 року, становить 287 768 грн, що підтверджується звітом про оцінку найбільш ймовірної ринкової вартості автомобіля іноземного виробництва марки Opel Vivaro, 2007 року випуску від 06 березня 2023 року, складеного ТОВ «Експерт компані+».
З огляду на викладене ОСОБА_1 звернувшись в суд із даним позовом, просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля марки Opel Vivaro, 2007 року випуску (номер кузова НОМЕР_1 ) у розмірі 143 884 грн, а також понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2023 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 :
-грошову компенсацію за 1/2 частку ринкової вартості автомобіля Opel Vivaro 2007 року випуску(номер кузова НОМЕР_1 ) у розмірі 136 384 грн;
-1363,84 грн судового збору та 15 165 грн витрат на правову допомогу.
В решті позовних вимог відмовлено.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що відсутність згоди позивача на відчуження спірного автомобіля відповідачем не оспорюється, факт використання коштів від продажу зазначеного автомобіля в інтересах сім`ї та на її потреби, а саме ремонтні роботи у квартирі АДРЕСА_1 відповідачем не було підтверджено. Натомість було підтверджено факт придбання газового котла Protherm Lynx (Рись), вартістю 15 000 грн, який встановлений в будинку в с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, в якому проживає позивачка та який є спільною сумісною власністю сторін відповідно до рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року.
Отже, враховуючи викладене, компенсація 1/2 частки ринкової вартості автомобіля Opel Vivaro, 2007 року випуску становить 143 884 грн – 7 500 грн (1/2 вартості газового котла) = 136 384 грн.
При цьому визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 частини вартості автомобіля, суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц, у якій висловлено правову позицію, відповідно до якої, розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з них, визначається виходячи з вартості аналогічних транспортних засобів на час поділу майна.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 21 листопада 2023 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Рибчинський В. П., Копаничук С. Г.
Ухвалами Вінницького апеляційного суду від 22 листопада 2023 року апеляційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, а також витребувано справу із суду першої інстанції.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 07 грудня 2023 року справу призначено до розгляду на 21 грудня 2023 року в порядку письмового провадження. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що ОСОБА_2 реалізував спірний автомобіль згідно із договором купівлі-продажу за 40 000 грн, а кошти використав для поліпшення спільного сумісного майна подружжя, яке було поділено за рішенням суду.
Про продаж автомобіля та ціну договору позиваці було достеменно відомо.
Відповідачка не спростувала того, що автомобіль був проданий саме за ціною 40 000 грн.
Крім того позивачка сама відмовилася від поділу автомобіля під час розгляду справи про поділ майна подружжя.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Сторонами не заперечується, що з 25 серпня 1991 року по 30 липня 2018 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі.
Рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року (справа № 152/898/21) позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя було задоволено та вирішено у порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя: 
- визнати за ОСОБА_1 право власності на одну другу частину квартири номер АДРЕСА_1 ; 
- визнати за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину квартири номер АДРЕСА_1 ; 
- визнати за ОСОБА_1 право власності на одну другу частину житлового будинку номер АДРЕСА_2 , з відповідною частиною господарських будівель; 
- визнати за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину житлового будинку номер АДРЕСА_2 , з відповідною частиною господарських будівель; 
- визнати за ОСОБА_1 право власності на одну другу частину житлового будинку номер АДРЕСА_2 , з відповідною частиною господарських будівель; 
- визнати за ОСОБА_2 право власності на одну другу частину житлового будинку номер АДРЕСА_2 , з відповідною частиною господарських будівель.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 січня 2023 року у цивільній справі № 152/102/22 у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі – продажу недійсним та визнання права власності на 1/2 частку у майні відмовлено повністю (а. с.4-7).
Вказаним рішенням встановлено такі обставини, які відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.
Автомобіль марки Opel Vivaro, 2007 року випуску був спільним майном подружжя, оскільки придбаний під час шлюбу.
10 травня 2019 року відповідач без згоди ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2019/1454368 продав вказаний автомобіль ОСОБА_3 ..
У мотивувальній частині рішення зазначено, що кошти одержані за договором, частково були використані ОСОБА_2 в інтересах сім`ї. На підставі наданих відповідачем доказів було встановлено, що 28 липня 2020 року відповідач придбав газовий котел Protherm Lynx (Рись), вартістю 15 000 грн і встановив в будинку в с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області (а. с. 163-164), в якому проживає позивач, а також укладений договір із ФОП ОСОБА_4 на його обслуговування (а. с. 4-7).
Згідно договору купівлі-продажу транспортного засобу Opel Vivaro 2007 року випуску № 0541/2019/1454368 від 10.05.2019 року, вартість становить 40 000 грн. (а. с. 68). 
Відповідно до Звіту ТОВ «Експерт компані+» про оцінку найбільш ймовірної ринкової вартості автомобіля іноземного виробництва марки Opel Vivaro 2007 року випуску від 06 березня 2023 року вартість автомобіля, який був предметом договору купівлі-продажу транспортного засобу № 0541/2019/1454368 від 10 травня 2019 року, становить 287 768 грн. (а. с. 9-19).

Позиція суду апеляційної інстанції
Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Судове рішення переглядається апеляційним судом в частині відмови суду першої інстанції у стягненні відсотків та частини тіла кредиту, яке утворилося за рахунок погашення нарахованих відсотків.
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає у повній мірі.
Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України (далі – СК України) передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. 
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України).
Вирішуючи спір суд першої інстанції дійшов висновку про те, що спірний автомобіль є спільним майном подружжя й підлягає поділу. Оскільки відповідач розпорядився автомобілем на власний розсуд без письмової згоди позивачки, то вона має право на грошову компенсацію 1/2 вартості спірного транспортного засобу.
Визначаючи розмір грошової компенсації 1/2 вартості автомобіля, суд першої інстанції виходив з того, що розмір компенсації за належну частку в майні, яке є спільною сумісною власністю подружжя та відчужене без згоди одного з подружжя, визначається, виходячи з вартості транспортного засобу на час розгляду справи, а не ціни договору, за яким було продано спірний автомобіль.
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди – виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.
Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
З урахуванням наведеного апеляційний суд дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим – неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Доводи апеляційної скарги про те, що дійсна вартість транспортного засобу встановлена договором купівлі-продажу від 10 травня 2019 року, не заслуговують на увагу, оскільки вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого.
Твердження відповідача, що позивачка сама відмовилася від поділу автомобіля під час розгляду справи про поділ майна подружжя (справа № 152/898/21), є необґрунтованими, оскільки рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 10 лютого 2022 року така обставина не була встановлена. Крім того на час розгляду справи спірний автомобіль вже був відчужений відповідачем.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що факт використання коштів від продажу спірного автомобіля в інтересах сім`ї та на її потреби, а саме ремонтні роботи у квартирі, яка є спільною сумісною власністю подружжя, відповідач не довів. 
Водночас факт придбання за кошти від продажу спірного автомобіля газового котла вартістю 15 000 грн, який встановлений у будинку в с. Хоменки Шаргородського району Вінницької області, в якому проживає позивачка та який є спільною сумісною власністю сторін, встановлений судовим рішенням.
Таким чином суд першої інстанції правильно визначив розмір компенсації 1/2 частки спірного автомобіля, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.
Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки цим судом, який їх обґрунтовано спростував.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає, понесені ним судові витрати в суді апеляційної інстанції слід залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, залишити за ОСОБА_2 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                   В. В. Оніщук

Судді                                                                         В. П. Рибчинський 

                                                                               С. Г. Копаничук