ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 листопада 2023 року           справа №200/2594/23 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Казначеєва Е.Г., Гаврищук Т.Г.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 200/2594/23 (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання неправомірними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                  ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати неправомірним рішення про відмову у призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області за № 914290862813 від 22.02.2023;
- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області неправомірними в частині переходу з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника (чоловіка ОСОБА_2 ) та невиплати 50% від розміру його пенсії на період смерті, з моменту звернення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області здійснити перерахунок пенсії - у розмірі 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, та сплатити пенсійні виплати з моменту звернення до відповідача по теперішній час.
В обгрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 
16 лютого 2023 року через вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернулася з заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії за віком у зв`язку з переходом на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
22 лютого 2023 року відповідач прийняв рішення про відмову в перерахунку пенсі у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують проживання з померлим чоловіком за однією адресою.
Рішення є протиправним, оскільки наданими до пенсійного органу документами підтверджено факту проживання позивача разом з годувальником за однією адресою до самої смерті чоловіка.
Вимога пенсійного органу надати довідку про спільне проживання з чоловіком на день його смерті позбавляє позивача права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки їх зареєстроване місце проживання знаходиться на тимчасово окупованій території і надання такої довідки не видається можливим.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22.02.2022 № 914290862813.
Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 07 червня 2022 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.
Обґрунтування апеляційної скарги.
Відповідно абз. 2 п. 4.1 Порядку № 22-1 заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Позивач до заяви про переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника надала довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб відповідно до яких, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали за різними адресами, а саме:
- ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_1 .
- ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 .
З огляду на вищенаведене, відсутні правові підстави для переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_1 .
Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 ; реєстраційний номер облікової справи платника податків: НОМЕР_2 .
З 26 червня 1985 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.
У зв`язку з тимчасовою окупацією її населеного пункту позивач була вимушена переміститися на підконтрольну органам державної влади України територію та набула статус внутрішньо переміщеної особи, про що свідчить довідка від 02.03.2015 № 2429027968.
Фактичне місце проживання/перебування позивача після переміщення: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки ВПО від 29.08.2022 № 7420-5002124377 перемістилась до фактичного місця проживання перебування: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 довічно призначена пенсія за вислугу років, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим Пенсійним фондом України 03.09.2008.
Як свідчить рішення № 914290862813 про перерахунок пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області за березень 2023 року розмір пенсії позивача за березень 2023 року становить 2520,00 грн.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 .
З 03 листопад 1995 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в його паспорті.
У зв`язку з тимчасовою окупацією його населеного пункту ОСОБА_2 був вимушений переміститися на підконтрольну органам державної влади України територію та набув статус внутрішньо переміщеної особи, про що свідчить довідка від 02 березня 2015 року № 1429027996.
Фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_2 після переміщення: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 довічно була призначена пенсія по інвалідності, що підтверджено пенсійним посвідченням серії НОМЕР_5 , виданим Пенсійним Фондом України 04.10.2013.
Як свідчить Рішення № 914290859525 про перерахунок пенсії ГУ ПФУ в Донецькій області за червень 2022 розмір пенсії ОСОБА_2 за червень 2022 року становив 8141,85 грн.
З 12 жовтня 1995 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 , видане 12 жовтня 1995 року Верхньоторецькою селищною радою Ясинуватського району Донецької області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер в м. Святогірськ Донецької області, про що 24 січня 2023 року складений актовий запис № 16 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_7 Варвинським відділом реєстрації цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного управління міністерства юстиції.
22.02.2023 за наслідками розгляду заяви позивача про переведення з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника згідно Закону України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи” від 28.02.1991 № 796-ХІІ відповідачем прийнято рішення про відмову у переведенні з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника, оскільки відповідно до довідок про взяття на облік ВПО № 7420-5002124377 від 29.08.2022 та № 1429027996 від 02.03.2015 встановлено, що гр. ОСОБА_1 та померлий годувальник проживали за різними адресами.
До матеріалів справи також додано: договір дарування дому від 04 липня 1979 року; акт щодо підтвердження факту проживання від 20 лютого 2023 готелю “Старий замок” міста Святогірськ, що позивач та померлий годувальник спільно проживали в готелі “Старий замок” у кімнаті АДРЕСА_4 , з січня 2015 по 24 лютого 2022 року.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позов, виходив з того, що відмітками в паспортах, довідкою про фактичне проживання, підтверджено факт проживання позивача за однією адресою разом з чоловіком до його смерті, також позивачем надано належні документа на підтвердження перебування на утриманні чоловіка.
В зв`язку з тим, що на час виникнення спірних правовідносин, смт. Верхньоторецьке Ясинуватського району Донецької області визнано тимчасово окупованим, позивач об`єктивно позбавлена можливості надати пенсійному органу інші документи, що підтверджують факт проживання, які видаються органами місцевого самоврядування.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
На підставі частини першої статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058 (далі – Закон № 1058 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Частиною першою статті 10 Закону № 1058 визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.
Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, […].
Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.[…]
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 36 Закону № 1058 непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.
На підставі частини третьої статті 36 Закону № 1058 до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, якщо вони:
1) були на повному утриманні померлого годувальника;
2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.
Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї – 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; […].
Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Як визначено пунктом 3 частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1.
Відповідно до пункту 2.3 розділу ІІ Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в пп. пп. 2, 3 п. 2.1 цього розділу. (В пп. пп. 2, 3 п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 йдеться про документи про стаж та документи, що підтверджують заробітну плату).
Також надаються такі документи:
1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);
2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;
3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;
4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому ст. 15 Закону України “Про правовий статус осіб, зниклих безвісти”;
5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;
6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абз. 2 п 2 ч. 2 ст. 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;
7) довідка про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;
8) документи про місце проживання (реєстрації);
9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;
10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.[…]
11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені пп. 2 п. 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у п. 1 ч. 2 ст. 36 36 Закону).
Згідно з пунктом 2.11 розділу ІІ Порядку № 22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами ст. 3 Закону України “Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні”, або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.
У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.
На підставі пункту 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію (…)
Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі – Закон № 1382, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
місце проживання – житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини;
довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи;
документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
Як свідчать матеріали справи підставою для відмови позивачу в перерахунку пенсії у зв`язку з переходом на пенсію у зв`язку з втратою годувальника визначено, що гр. ОСОБА_1 та померлий годувальник проживали за різними адресами, що підтверджується довідками про взяття на облік ВПО № 7420-5002124377 від 29.08.2022 та № 1429027996 від 02.03.2015.
Між тим, постійне місце проживання позивача та її чоловіка було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (штампи про реєстрацію місця проживання, проставлені в паспортах), тобто підтверджується документами, до яких вносяться відомості про місце проживання відповідно до ст. 3 Закону № 1382.
Позивач та її чоловік набули статус внутрішньо переміщених осіб, їх фактичне місце проживання/перебування було зареєстроване в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками від 02.03.2015 № 2429027968, від 02 березня 2015 року № 1429027996.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Святогірськ, Донецької області, що підтверджено свідоцтвом про смерть від 24 січня 2023 року.
Тобто, зазначені документи підтверджують проживання позивача разом з чоловіком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , за однією адресою до самої смерті ОСОБА_2 , та засвідчують факт перебування позивача на утриманні у ОСОБА_2 , як непрацездатного члена сім`ї в розумінні п. 2.11 розділу ІІ Порядку № 22-1 та ст. 3 Закону № 1382.
Однак відповідачем було взято до уваги лише довідку ВПО від 29.08.2022 № 7420-5002124377, яка свідчить, що позивач перемістилась до фактичного місця проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
Між тим, нову перереєстрацію як ВПО позивач зробила 29.08.2022, вже після смерті ОСОБА_2 , тобто після ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Суд першої інстанції правильно звернув увагу, що на час виникнення спірних правовідносин смт. Верхньоторецьке, Ясинуватського району Донецької області визнано тимчасово окупованим, як наслідок, позивач об`єктивно позбавлена можливості надати пенсійному органу інший документ, що підтверджує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, виданий відповідно до чинного законодавства України за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 200/2594/23 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 серпня 2023 року у справі № 200/2594/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 13 листопада 2023 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 13 листопада 2023 року.

Головуючий суддя                                                                      І.Д. Компанієць
Судді                                                                                          Т.Г. Гаврищук
                                                                                          Е.Г. Казначеєв