ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року 
м. Київ

справа № 520/10899/22
адміністративне провадження № К/990/19862/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єресько Л.О.,
суддів: Губської  О.А., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 520/10899/22
за позовом Головного управління Національної поліції в Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів
за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області 
на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року, постановлену суддею Котеньовим О.Г.
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2023 року, ухвалену в складі колегії суддів: судді-доповідача - Присяжнюк О.В., суддів: Любчич Л.В., Спаскіна О.А.,
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та суть спору
1. У грудні 2022 року Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі - позивач, ГУ НП в Харківській області) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь відповідача безпідставно набуті грошові кошти у сумі 2402 (дві тисячі чотириста дві ) грн 88 коп.
Установлені судами фактичні обставини справи
2. Наказом ГУ НП в Харківській області від 03.03.2022 № 151 до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, у зв`язку із безпідставною відсутністю відповідача на службі у період з 24.02.2022 по 01.03.2022.
3. За період з 24.02.2022 по 01.03.2022 ОСОБА_1 нараховане ГУ НП в Харківській області грошове забезпечення.
4. Наказом ГУ НП від 03.03.2022 № 131о/с відповідача звільнено зі служби в поліції.
5. У зв`язку із тим, що до відповідача вищевказаним наказом застосовано дисциплінарне стягнення за безпідставну відсутність на службі, позивач 05.12.2022 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із цим позовом про повернення коштів, отриманих відповідачем внаслідок його недобросовісної поведінки.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
6. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2022 позовну заяву ГУ НП в Харківській області залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, зокрема, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду та доказами поважності причин його пропуску.
7. На виконання означеної ухвали позивач через систему «Електронний суд» 20.12.2022 подав заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій посилався на обставини введення воєнного стану на території України 24.02.2022, які тривають до сьогодні; введення посиленого варіанту несення служби поліцейськими, ракетного обстрілу будівлі відповідача, відпустками великої кількості державних службовців та вільного найму, звільненням частини поліцейських за різними підставами. Крім того, указували про велику кількість повітряних тривог під час яких за для забезпечення особистої безпеки співробітників ГУ НП, їх життя та здоров`я, дотримуючись внутрішніх інструкції ГУНП в Харківській області щодо поводження особового складу під час повітряної тривоги, особовий склад ГУНП покидає свої робочі місця та переходить до найближчого укриття до сповіщення про закінчення повітряної тривоги.
8. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.12.2022, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023, позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.
8.1. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позовні вимоги заявлені позивачем із пропуском строку звернення до суду, а підстави, вказані позивачем у заяві від 20.12.2022, не можуть бути визнані судом поважними.
8.2. Так, оцінюючи поважність вказаних позивачем причин пропуску строку звернення до суду, суд першої інстанції зазначив, що посилання позивача на скорочення робочого часу внаслідок значної кількості повітряних тривог не може слугувати самостійною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду. Такі аргументи суд міг би визнати прийнятними у разі незначного пропуску строку звернення до суду, вбачаючи волевиявлення позивача звернутися до суду у строк, утім, саме у контексті цього спору суд вважає, що спливу п`ятимісячного строку, протягом якого позивач до суду з тих чи інших причин не звертався, достатньо для того, що вважати спірні правовідносини юридично стабільними.
8.3. Оцінюючи аргументованість доводів позивача про пропущення строку на звернення до суду, суд зважив також на той факт, що такі обставини, зокрема і введення воєнного стану, безперечно, є поважними, утім, у контексті виконання позивачем інших завдань з позовно-претензійної роботи (подання до суду позовних заяв у інших справах з початку введення воєнного стану по грудень 2022 року), у суду виник обґрунтований сумнів щодо впливу саме цих обставин на порушення строку звернення до суду у цьому спорі. 
8.4. Судом також зауважено, що відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, факт запровадження воєнного стану в Україні з 24.02.2022 без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки у зв`язку із запровадженням такого, не може безумовно вважатись поважною причиною для поновлення цих строків.
8.5. Щодо доводів позивача в частині початку обрахунку строку звернення до суду із цим позовом, суд першої інстанції зазначив, що тримісячний строк звернення до суду у межах цього спору слід обраховувати з 03.04.2022, оскільки підставою для стягнення коштів з відповідача позивач визначає наказ ГУНП в Харківській області від 03.03.2022 № 131о/с, яким до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції
9. Касаційна скарга ГУ НП в Харківській області на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду 23.12.2022 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.05.2023 надійшла до Верховного Суду 01.06.2023, у якій позивач просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
10. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження ухвали про повернення позовної заяви, зазначеної у частині другій статті 328 КАС України, та посилання скаржника у касаційній скарзі на порушення судами першої та  апеляційної інстанцій норм процесуального права.
10.1. Скаржник зауважує, що зміст пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України свідчить про те, що суб`єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду про стягнення грошових коштів протягом 3 місяців після закінчення шестимісячного строку. На його думку, законодавець передбачив можливість особи після звільнення звернутися до суду із позовом щодо проходження, звільнення зі служби протягом 6 місяців (подавши відповідну заяву про визнання поважними пропущення місячного строку та поновлення строку на звернення). І тільки після закінчення максимально можливого строку на звернення до адміністративного суду у шість місяців у суб`єкта владних повноважень виникає право звернутися до суду, яке він може реалізувати протягом 3 місяців.
10.2. А тому, за твердженнями скаржника, судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи дійшли помилкових висновків про необхідність застосовувати частину другу статті 122 КАС України не враховуючи при цьому, положення пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України.
10.3. Позивач зауважує, що правова позиція щодо права суб`єкта владних повноважень звернутися до суду про стягнення грошових коштів лише після закінчення шестимісячного строку викладена у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 826/14908/18 та від 12.05.2022 у справі № 420/9673/20. 
10.4. Касатор переконаний, що на підставі положень абзаців 1, 2 частини другої статті 122 та пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України, а також висновків Верховного Суду щодо застосування цих процесуальних норм беззаперечно слідує, що шестимісячний строк у цій справі розпочинається з 04.03.2022 та закінчується 04.09.2022. Відповідно саме з 05.09.2022 розпочинається тримісячний строк протягом якого ГУНП в Харківській області має право звернутися до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, і такий строк закінчиться тільки 06.12.2022.
11. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: (суддя - доповідач) Шевцова Н.В., судді Мацедонська В.Е., Радишевська О.Р. від 29.06.2023 відкрито касаційне провадження у вищевказаній касаційній скарзі. 
12. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 19.07.2023 № 1159/0/78-23 у зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду Шевцової Н.В. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 18.07.2023 № 13), що унеможливлює її участь у розгляді касаційних скарг, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Єресько Л.О., судді Губська О.А., Соколов В.М.
13. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 20.07.2023 прийнято цю справу до свого провадження.
14. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 10.10.2023 закінчено підготовчі дії у справі та призначено касаційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до статті 345 КАС України.
Позиція інших учасників справи 
15. Ухвала Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29.06.2023 про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ НП в Харківській області направлялася відповідачу на його адресу, зазначену у позовній заяві, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням, проте на адресу Суду повернувся конверт із відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Судом 31.07.2023 повторно направлено ухвалу від 29.06.2023 та копію касаційної скарги на адресу позивача, проте поштовий конверт повернувся із відміткою установи поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини п`ятої статті 251 КАС України вважається належним врученням судового рішення. При цьому, від позивача заява у порядку статті 131 КАС України про зміну адреси до суду не надходила. 
15.1. Своєю чергою ухвала Верховного Суду від 29.06.2023 про відкриття касаційного провадження у справі № 520/10899/22 оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 30.06.2023 (https:// https://reуestr.court.gov.ua/Review/111883754).
15.2. Таким чином, Верховним Судом вжито усіх можливих заходів з метою вручення ОСОБА_1 ухвали про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ГУ НП в Харківській області.
15.3. Правом подати відзив на касаційну скаргу в порядку статті 338 КАС України відповідач не скористався, що відповідно до вказаної статті не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій за наявними в справі матеріалами.
Позиція Верховного Суду
Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи 
16. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права, виходить із такого.
17. Відповідно до ухвали Верховного Суду від 29.06.2023 касаційне провадження у справі відкрито з метою перевірки доводів касаційної скарги про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема, статті 169 КАС України, що є підставою касаційного оскарження згідно з частиною другою статті 328 КАС України.
18. За приписами частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
19. Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
20. У частині третій статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
21. Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
22. Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені у статті 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
23. Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
24. Умовою прийнятності позовної заяви до розгляду є її відповідність вимогам щодо форми і змісту, які визначені у статті 160, 161 КАС України, а також дотриманні строків звернення до суду, обов`язковому поданні переліку матеріалів, що повинні бути додані до неї, в тому числі і в частині сплати судового збору та, у разі пропуску строку звернення до суду, подання відповідного клопотання про його поновлення доказів поважності причин його пропуску.
25. Згідно із пунктами 3, 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
26. Частиною першою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, встановлюється спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
27. Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України якщо позовну заяву із вимогою стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, подано суб`єктом владних повноважень до закінчення строку, визначеного частиною другою статті 122 цього Кодексу, позовна заява повертається позивачеві.
28. При цьому, для застосування положень пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України, слід виходити з того, що днем виникнення підстав, які дають право суб`єкту владних повноважень на звернення до адміністративного суду із позовом про стягнення грошових коштів, яка ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, є день закінчення шестимісячного строку, встановленого у абзаці 1 частини другої статті 122 КАС України. 
29. За встановлених обставин цієї справи, наказом ГУ НП від 03.03.2022 № 131о/с до відповідача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за відсутність на службі без поважних причин з 24.02.2022 по 01.03.2022.
30. ГУ НП в Харківській області обґрунтовувало свої вимоги посиланням на положення законодавства щодо обов`язку звільненого працівника повернути надмірно виплачену суму грошового забезпечення, право на стягнення якої позивач пов`язує із прийняттям вищеозначеного наказу про звільнення ОСОБА_1 , а не наявністю відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого щодо відповідача про стягнення з нього спірних коштів.
31. Звертаючись до суду із цією позовною заявою позивач, в обґрунтування дотримання строку звернення до суду, посилався на положення пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України та уважав, що шестимісячний строк у цій справі розпочинається з 04.03.2022 (наступний день з дати прийняття наказу від 03.03.2022 про звільнення відповідача) та закінчується 04.09.2022. Відповідно саме з 05.09.2022 розпочинається тримісячний строк протягом якого ГУ НП в Харківській області має право звернутися до суду із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів, і такий строк закінчиться 06.12.2022.
32. Надаючи оцінку цим доводам суд першої інстанції вказав на помилковість тлумачення позивачем положень пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України та абзаців 1, 2 частини другої статті 122 КАС України, оскільки правовідносини у цій справі врегульовані частиною п`ятою цієї статті, а відтак, на переконання суду першої інстанції, тримісячний строк звернення до суду у межах цього спору необхідно обраховувати з 03.04.2022, адже, у цьому випадку, строк на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень становить один місяць, а не шість місяців.
33. Однак колегія суддів не погоджується із таким висновком з огляду на таке.
34. Так, положення пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України застосовуються виключно у визначених цим пункту випадках, а саме коли позов про стягнення коштів ґрунтується на підставі рішення суб`єкта владних повноважень щодо стягнення відповідних коштів.
35. Разом із тим, наказ від 03.03.2022, яким до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби поліції не є тим рішенням у розумінні пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошових коштів, оскільки таке рішення має містити владний припис спрямований на адресу відповідача щодо стягнення з останнього спірної суми грошового забезпечення.
36. Крім того, питання щодо повернення надмірно виплаченого грошового забезпечення, не відносяться до спорів, які виникли з підстав проходження публічної служби (частина п`ята статті 122 КАС України), відповідно, до них мають застосовуватися приписи абзацу 2 частини другої статті 122 КАС України, якими встановлено тримісячний строк звернення до суду, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
37. Відповідача звільнено зі служби в поліції наказом ГУ НП в Харківській області від 03.03.2022, отже тримісячний строк звернення до суду із цим позовом про надмірно виплачене грошове забезпечення розпочався 04.03.2022 та закінчився 04.06.2022. 
38. Аналогічні висновки у подібних правовідносинах щодо застосування положень пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України та абзаців 1, 2 частини другої, частини п`ятої статті 122 КАС України викладено Верховним Судом у постановах від 30.08.2023 у справі № 520/1986/23 та від 07.09.2023 у справі № 520/2134/23.
39. З огляду на вказане, суди першої та апеляційної інстанції дійшли помилкового висновку щодо застосування до спірних правовідносин положень пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України у взаємозв`язку із частиною п`ятою статті 122 КАС України, оскільки такі врегульовуються положеннями частини другої статті 122 КАС України.
40. За таких обставин Верховний Суд приходить до висновку про необхідність виключення у цій частині за правилами статті 351 КАС України мотивів рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виклавши їх у редакції цієї постанови.
41. Щодо висновків судів попередніх інстанцій в частині наведених позивачем інших поважних причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів виходить із такого.
42. Як вже зазначалося вище, позивач до суду із цим позовом звернувся 05.12.2022, тобто із пропуском тримісячного строку, встановленого абзацом 2 частини другої статті 122 КАС України.
43. В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку звернення до суду із цим позовом позивач посилався на обставини введення воєнного стану на території України 24.02.2022, який триває до сьогодні; введення посиленого варіанту несення служби поліцейськими, ракетного обстрілу будівлі відповідача, велику кількість повітряних тривог під час яких за для забезпечення особистої безпеки співробітників ГУ НП, їх життя та здоров`я особовий склад ГУ НП покидає свої робочі місця та переходить до найближчого укриття до сповіщення про закінчення повітряної тривоги.
44. Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.
45. Наведене дає підстави для висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку здійснюється судом у виняткових, особливих випадках й лише за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права на звернення до суду.
46. Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення причин їх недотримання - вони повинні бути поважними, реальними або, непереборними і об`єктивно нездоланними на час перебігу строків звернення до суду.
47. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 дійшла висновку, що інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.
48. Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
49. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з позовною заявою, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
50. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
51. Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
52. Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій. Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
53. Установлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень в адміністративних справах) та інших осіб того, що зі сплином установленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії в часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.
54. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
55. Щодо питання поновлення строку звернення до суду у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, то вказане питання було предметом дослідження Верховним Судом, зокрема у постановах від 04.04.2023 у справі № 140/1487/22, від 23.01.2023 у справі № 496/4633/18, від 23.12.2022 у справі № 760/5369/19, від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22, від 02.06.2022 у справі у №757/30991/18-а. 
56. Так, у вищевказаних постановах Верховний Суд зауважив, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
57. За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.
58. Колегія суддів не заперечує, що вказані обставини могли утруднити дотримання строку звернення до суду, однак указані доводи не підтверджені достатніми та належними доказами.
59. Необхідно також зазначити, що введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків у судових справах.
60. Колегія суддів також зазначає, що питання внутрішньої організації роботи державного підприємства, пов`язані із повітряними тривогами та перебуванням працівників підприємства в укриттях під час цих тривог є суб`єктивними чинниками, які не вказують на наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному зверненню до суду у цій справі, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з їх наявністю, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків.
61. Разом з тим, повітряні тривоги не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення строку звернення до суду, оскільки повітряні тривоги не мають постійного та довготривалого характеру, та не доводять фактичну неможливість подання позивачем позовної заяви протягом встановленого процесуальним законом строку.
62. Підсумовуючи наведене Суд резюмує, що, дійсно, введений в Україні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.
63. Варто також зауважити, що всі наведені позивачем доводи щодо наявності інших поважних причин пропуску строку звернення до суду спростовуються аргументами самого ж ГУ НП в Харківській області, зазначеними в позовній заяві, який уважав, що на спірних правовідносин розповсюджуються положення пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України та обраховував строк звернення до суду із врахуванням вказаного пункту, а тому вочевидь саме з цих міркувань не вчиняв дій на звернення до суду із цим позовом до 05.12.2022.
64. Зважаючи на це, доводи скаржника про неможливість своєчасного подання позовної заяви в контексті описаних вище обставин, Верховний Суд уважає необґрунтованими і погоджується із висновком судів попередніх інстанцій щодо недоведення скаржником поважності причин пропуску строку на звернення до суду.
65. Доказів існування інших непереборних обставин, які перешкоджали скаржнику скористатись правом на звернення із позовною заявою у межах визначеного КАС України строку, скаржник не зазначає та не надає.
66. Суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
67. Водночас, обов`язок доведення обставин, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду, покладається на особу, яка звернулася до суду.
68. Підсумовуючи наведене, з урахуванням обставин подання позовної заяви, невчинення позивачем дій, спрямованих на своєчасне звернення до суду, Суд погоджується із висновками суду першої та апеляційної інстанцій про відсутність причин, які б свідчили про поважність пропуску строку звернення до суду із позовною заявою.
69. З огляду на вказане, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, повертаючи позовну заяву з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду та відсутності підстав для його поновлення, правильно застосував положення пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.
70. Таким чином, зважаючи на приписи статті 350 КАС України оскаржувані судові рішення у цій частині необхідно залишити без змін.
71. Поруч із цим, ураховуючи приписи частини першої статті 351 КАС України, Верховний Суд уважає за необхідне виключити з мотивувальної частини ухвали суду першої інстанції, яка залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, висновки щодо застосування положень пункту 8 частини четвертої статті 169 КАС України у взаємозв`язку із частиною п`ятою статті 122 КАС України. Отже, касаційна скарга ГУ НП в Харківській області підлягає частковому задоволенню.
72. З огляду на результат касаційного розгляду справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області задовольнити частково.
2. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2022 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2023 року у справі № 520/10899/22 змінити, виклавши їх у редакції цієї постанови, а в іншій частині - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	Л.О. Єресько  О.А. Губська В.М.Соколов