ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року	Львів	Справа № 380/17083/23 пров. № А/857/15476/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Курильця А.Р..Я., Мікули О.І., 
за участю секретаря судового засідання                    Гриньків І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Хома О.П., м. Львів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до  Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області  Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Львів) про визнання протиправною і скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки шляхом подання протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору за подання позову немайнового характеру у розмірі 1 073 грн 60 к., або докази, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору та вказані у клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставини.   
На виконання вимог ухвали позивачем подано клопотання з повторним проханням звільнити його від сплати судового збору та долучено копію посвідчення громадянина, який проживав на території зони посиленого радіологічного контролю у 1984-93 роках (категорія 4) Серія НОМЕР_1 , виданого 09.11.2010 безстроково. Обґрунтовуючи наведені в позовній заяві підстави щодо звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду 30.06.2021 у справі №380/7535/21 підтверджено факт визнання ОСОБА_1 потерпілим від Чорнобильської катастрофи, що, на його думку, свідчить про наявність у нього права на звільнення від сплати судового збору. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу, з підстав передбачених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до місцевого суду для продовження розгляду. 
В апеляційній скарзі зазначає, що наведені обгрунтування в оскаржуваній ухвалі з наведеним змістом ухвали про усунення недоліків не зовсім відповідають дійсності, а саме:
в ухвалі про усунення недоліків написано: «Позивач просить звільнити його від сплати судового збору, обгрунтовуючи важким матеріальним становищем та посилаючись на те, що він є потерпілим від Чорнобильської катастрофи, не долучивши доказу на підтвердження вказаного факту», на це ним було зазначено, що дійсно для підтвердження малозабезпеченості і соціального свого статусу пенсіонера і потерпілого ЧАЕС названо такі обставини з доданням судового рішення, яким встановлено про призначення пенсії на пільгових умовах петерпілого від ЧАЕС і не потребують доведення;
у цій ухвалі наведено зміст ст. 8 Закону України «Про судовий збір» і далі зазначено, що суд може звільнити від сплати судового збору, але долучена позивачем довідка про доходи стосується доходів за 2022 рік (травень-грудень 2022 року), тобто не є актуальною на дату звернення до суду з позовом, проте суд не вказав які актуальні довідки подати, тому ним до заяви про усунення недоліків подано додаткові докази для звільнення від сплати судового збору - рішення про призначення субсидії на цей літній період де встановлено доходи лише у виді пенсії на час подачі позову і додатково подано декларацію про доходи за 2022 рік, як передбачає законодавство для обчислення доходів за минулий рік чи перевищує розмір судового збору 5% сумарного доходу за минулий рік; 
суд у другому абзаці ухвалив залишити позов без руху і запропонував усунути недоліки зазначені у мотивувальній частині ухвали шляхом подання документу про сплату судового збору або подати докази, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору та вказані у клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставини, таким чином для мене є незрозумілою ця частина резолютивної частини ухвали, оскільки існують обставини які підтверджуються доказами, що є підставою для звільнення.
Апелянт зазначає, що суд у третьому абзаці резолютивної частини ухвали навів: «Оплата судового збору здійснюється на наступними реквізитами.... або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону», тобто викладене (речення) немає логічного початку і завершення та є іншою вимогою чим зазначена в другому абзаці де є посилання на мотивувальну частину судового рішення з зазначенням як усунути недоліки (подати докази, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору та вказані у клопотанні про звільнення від сплати судового збору обставини).
Докази (додатки) додатково додано на виконання ухвали суду усунення названих недоліків позову з клопотанням прийняти їх та вимогою задовольнити клопотання про звільнення від сплати судового збору:
пенсійне і чорнобильські посвідчення на підтвердження соціального статусу позивача;
рішення пенсійного органу про призначення субсидії (для актуальності), видане на час усунення недоліків 31.07.2023 р.. яким підтверджено малозабезпеченість особи і встановлені соціальним органом доходи на 1.05.2023 р.;
декларація про доходи за минулий рік, підтверджує відсутність інших доходів.
Недоліки усунуто настільки наскільки зрозуміло і доступно вказав суд і вимагав надати додаткові докази (без зазначення конкретних документів у відповідних органах).
З висновками суду не погоджується, так як на ухвалу суду про усунення недоліків подано заяву про усунення недоліків з зазначенням причин і підстав звільнення від сплати судового збору та додано додаткові докази з проханням задовольнити клопотання.
У цій ухвалі зазначено, що звільнення від судового збору є правом суду а не обов`язком і суд вирішує за своїм внутрішнім переконанням можливість сплати судового збору, проте заперечує таке обгрунтування суду, тому що таке право суду має ґрунтуватися на законі, а що стосується недостатності доказів, то вони визначені законом і практикою суду - де зроблено висновок про те, що суд може звільнити від сплати судового збору, якщо розмір судового збору перевищує 5% річного доходу позивача за попередній календарний рік. що має бути підтверджено відомостями про доходи, згідно ст.8 Закону України «Про судовий збір».
Таким чином, вважає, що йому вчинено перепони у доступі до суду, незважаючи на те, що пенсійним органом на вимогу суду призначено пенсію з 11.05.2020, проте у порушення законодавства призначено пенсію у нижче мінімальному розмірі та не виплачено борг за 2 роки, тобто порушення його права триває (пішов 4 рік) і невідомо коли завершиться кінцевим судовим рішенням.
Отже, головуючим суддею у справі не вірно розтлумачено наведене ним законодавство і практику суду та не примінено ст. 8 Закону України «Про судовий збір» при вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань. 
Повертаючи позовну заяву позивачу та вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, подане на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до пункту десятого частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно посвідчення Серія НОМЕР_1 встановлено, що ОСОБА_1 належить до 4 категорії громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, на яких не поширюються передбачені статтею 5 Закону №3674-VI пільги.
Тому, суд першої інстанції правильно зазначив, що таке посвідчення підтверджує статус позивача як особи, постраждалої внаслідок Чорнобильської катастрофи, однак не підтверджує право позивача не звільнення від сплати судового збору.
Щодо посилань ОСОБА_1 на рішення суду 30.06.2021 у справі №380/7535/21, в якому підтверджено його статус постраждалого від наслідків ЧАЕС, то суд першої інстанції врахував, що частиною 1 статті 65 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII ( далі - Закон № 796-XII) встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 №51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі – Порядок №51, в редакції, чинній на час видачі посвідчення позивачу).
Пунктом 1 Порядку №51 визначено, що цей Порядок регулює правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Згідно пункту 2 Порядку №51, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, іншими актами законодавства. 
Оскільки належність позивача до 4 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи громадян не дає йому права на звільнення від сплати судового збору, ОСОБА_1 слід було на виконання вимог ухвали суду від 03.08.2023 подати будь-які документи з актуальною на дату звернення до суду з позовною заявою інформацією про його майновий стан.
Також, судом правильно враховано висновки Верховного Суду в ухвалі від 16.04.2020 у справі № 640/22415/18 та в ухвалі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №520/5126/19.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскільки у визначений судом строк позивачем не виконано вимог ухвали від 03.08.2023, то позовну заяву слід повернуто па підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року про повернення позовної заяви по справі №380/17083/23 – без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	М. А. Пліш 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула